КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №357/3546/2021                                                                         Головуючий у І інстанції - Цукуров В.П.
апеляційне провадження №22-ц/824/4594/2022                                 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
02 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №7 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №7 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, - 
 
встановив:
 
В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до К ПБМР ЖЕК №7про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить квартира АДРЕСА_1 . В даній квартирі Позивач проживає з 2013 року.
Квартира розташована на 9 поверсі, що є останнім у багатоквартирному будинку, тому через поганий стан покрівлі після сильних дощів та відлиги, бували випадки потрапляння води до його квартири.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою ремонту покрівлі, але його звернення жодного разу не були взяті до уваги, належні роботи відповідачем виконані не були.
Наслідком цього стало залиття квартири позивача. 
Через підтікання талих та дощових вод через покрівлю багатоповерхового будинку, на стелі коридору, кухні, дитячої кімнати, ванної, туалету та балкону почали виступати плями води, про що відповідача було повідомлено в телефонному режимі.
Ситуація погіршилась, стеля набрякла, шпалери намокли, виступила пліснява, квартиру наповнив запах вологи.
01 березня 2021 року позивач звернувся із заявою до відповідача про проведення комісійного актування спричиненої шкоди, та про виконання будівельних робіт покрівлі.
03 березня 2021 року комісією було проведено огляд квартири та складено акт про залиття квартири через протікання легкої покрівлі.
Позивач звернувся до ПП «Спілка Експертів» з метою встановлення розміру матеріального збитку, яким було встановлено, що розмір нанесеного матеріального збитку, станом на 15 березня 2021 року складає - 88422,48 грн.
Квартира потребує поточного ремонту, виведення плісняви, відновлення меблів.
Позивач звернувся до відповідача з метою відшкодування завданої йому майнової шкоди, однак в добровільному порядку відповідач відмовився.
Просив  стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування матеріальної шкоди - 88422,48 грн., моральної шкоди - 10000 грн., витрати на правничу допомогу - 10000 грн., витрати на оплату висновку спеціаліста - 4000 грн., судовий збір в розмірі - 984,22 грн.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з КП БМР ЖЕК №7 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 88422,48 грн., моральної шкоди в розмірі 2000 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 9188 грн., витрати на оплату висновку спеціаліста в розмірі 3675,20 грн., судовий збір в розмірі 904,30 грн., а всього 104171,98 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції КП БМР ЖЕК №7  подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що суд першої інстанції не надав оцінки наданому стороною відповідача розрахунку вартості відновлювального ремонту розрахованого згідно ДСТУ Б Д 1.1.1.-1.2013, а саме договірна ціна, локальний кошторис на ремонтні роботи приміщень квартири внаслідок залиття за адресою: АДРЕСА_2 та, який становить - 30272 грн 94 коп. 
Отже, вартість відновлювального ремонту, яка розрахована відповідачем є значно меншою ніж у висновку експерта, хоча розрахунки проведено у відповідності до ДСТУ Б Д 1.1.1.- 1.2013. 
У звіті про оцінку вартості відновлюваного ремонту експертом зазначені об`єми, що не відповідають фактичним даним.
Звертає увагу суду, що звіт про оцінку майна не містить висновку про причинний зв`язок між залиттям та розміром ремонтних робіт, що дії відповідача були неправомірними між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
Наданий звіт про оцінку майна, а саме визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, наданий позивачем не містить посилань на те, що такий підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; дані цього висновку не підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача і затопленням, даний висновок є лише професійним незалежним міркуванням експерта щодо ринкової вартості об`єкту оцінки, і сам по собі не породжує ніяких правових наслідків відносно об`єкту оцінки.
Суд першої інстанції не надав відповідної оцінки звіту про оцінку майна, а саме визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку позивача, зокрема аркуш №12 Звіту про оцінку майна: а саме визначення вартості відновлюваних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири АДРЕСА_1 , з огляду даного аркуша «Характеристика пошкоджень об`єкта», оцінювачем зазначено об`єми з технічного паспорту квартири, а не ті, що зафіксовані в акті про залиття від 03 березня 2021 року.
Звіт оцінювача щодо виявлених пошкоджень не може підмінити Акт комісійного обстеження квартири після залиття, який чинним законодавством визначений як доказ їх фіксації і з яким був згідний позивач.
Вартість відновлювального ремонту квартири позивача зазначена в Звіті завищена, зокрема: в Локальному кошторисі на будівельні роботи №2.1.2.
Розділ 1 Коридор 8,5 кв.м. пункт 5 «Ремонт штукатурки стель..» застосовано кількість 0,85 кв.м., а в пунктах 6, 7 «шпаклювання стель шпаклівкою» застосовано кількість 8,5 кв.м., пункт 8 «ремонт штукатурки стін» застосовано кількість 3,3 кв.м., а в пунктах 9,10 «шпаклювання стін шпаклівкою» застосовано кількість 33 кв.м.
Розділ 2 Спальня, 12,1 кв.м. пункт 17 «Ремонт штукатурки стель..» застосовано кількість 1,21 кв.м., а в пунктах 18,19 «шпаклювання стель шпаклівкою» застосовано кількість 12,1 кв.м., пункт 20 «ремонт штукатурки стін» застосовано кількість 3,7 кв.м., в пунктах 21, 22 «шпаклювання стель шпаклівкою застосовано кількість 37 кв.м.
Розділ 2 Кухня, 9 кв.м. пункт 29 «Ремонт штукатурки стель..» застосовано кількість 0,9 кв. м., а в пунктах 30, 31 « шпаклювання стель шпаклівкою» застосовано кількість 9 кв.м., пункт 32 «ремонт штукатурки стін» застосовано кількість 3,2 кв.м., а в пунктах 33, 34 «шпаклювання стель шпаклівкою» застосовано кількість 32 кв.м.
Тобто об`єми закладені для розрахунку вартості відновлювальних робіт не відповідають об`ємам зафіксованим в акті про залиття від 03 березня 2021 року.
В кошторисі закладено об`єми зазначені в технічному паспорті на квартиру ґрунтування стін та стель коридору, спальні та кухні антимікробною ґрунтовкою, а не об`єми зазначені в Акті про залиття від 03 березня 2021 року.
Зазначає також, що у 2019 році відповідачем було здійснено поточний ремонт покрівлі, зокрема над квартирою позивача. 
В період з 2019 року по 2021 рік звернень позивача щодо протікання покрівлі не було.
Отже, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідачем не вживалися заходи щодо ремонту покрівлі та що відповідач зобов`язаний робити капітальний ремонт.
Просив, скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
На апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав відзив, обґрунтовуючи його тим, що відповідач є комунальним підприємством Білоцерківської міської ради створений 01 грудня 1999 року рішенням Білоцерківської міської ради.
Згідно статуту відповідача, підприємство створене з метою здійснення господарської, управлінської діяльності спрямованої на задоволення потреб підприємства, територіальної громади міста Біла Церква, а також наймачів, орендарів та власників житлових та нежитлових приміщень (співвласників багатоквартирних будинків), в частині забезпечення сталого та енергоефективного функціонування житлового фонду, надання житлово-комунальних послуг, обслуговування об`єктів благоустрою, що перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Біла Церква, а також обслуговування фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності з питань їх інформаційно-аналітичного та консультаційного забезпечення. Здійснення іншої господарської діяльності з метою отримання прибутку.
Основним предметом (видом) діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг, що можуть надаватися на договірних засадах відповідно до чинного законодавства України, зокрема з: комплексного обслуговування об`єктів; управління багатоквартирними будинками на договірних засадах та згідно чинного законодавства України; управління будинком, спорудою, іншим нерухомим майном; утримання будинків, споруд і прибудинкових територій; обслуговування житлового та нежитлового фонду на договірних засадах у встановленому чинним законодавством України порядку; ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо); ремонту та утримання об`єктів благоустрою; прибирання вулиць, прибудинкових територій, будинків та внутрішніх приміщень.
Рішенням Білоцерківської міської ради №388 від 23 грудня 2005 року відповідача було визначено виконавцем послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій, послуг з ремонту приміщень, будинків споруд. 
Відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 25 травня 2011 року №198-09-VІ «Про припинення діяльності комунальних підприємств Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційних контор №№2, 4, 5, 8» на обслуговування КП БМР ЖЕК №7 передано будинки, що обслуговувались ЖЕК №5 та ЖЕК №8. 
Станом на 01 січня 2021 року на обслуговуванні перебуває 113 будинків.
Рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №39 від 23 січня 2018 року було встановлено відповідачу тариф на послуги з утримання будинків, розрахованих шляхом коригування по кожному будинку окремо згідно додатків. 
Згідно додатку 3.18 до рішення вбачається, що найбільшою складовою тарифу відповідача є саме поточний ремонт конструктивних елементів. 
Тобто, відповідач зобов`язаний слідкувати за станом житлового фонду, що є в нього на балансі, утримувати його в справному стані, за рахунок сплати коштів по тарифу. 
Таким чином, в порушення виконання своїх обов`язків щодо утримання покрівлі в справному стані, позивач зазнав матеріальної шкоди.
Зазначене вище не спростовано відповідачем, дана інформація є достовірною та розміщеною на офіційному сайті відповідача. 
Разом з тим, відповідачем прийнято спірну позицію, яка полягає в тому, що відповідач не є балансоутримувачем житлових будинків і що «роботи капітального характеру не входять в структуру тарифу», однак разом з тим відповідач зазначає та додає докази проведених ремонтних робіт над іншими квартирами. 
Така позиція відповідача підтверджує наявність та виконання відповідачем обов`язку із утримання будинків та споруд, обстеження та виконання робіт з ремонту покрівель, тому жодним чином не спростовує наявність вини відповідач у завданій майну позивача шкоди шляхом протиправної бездіяльності, яка і призвела до залиття квартири позивача.
Відповідач не заперечує того, що ним було проведено поточний ремонт покрівлі у під`їзді №6 будинку АДРЕСА_3 у 2014 році, а у 2019 році були звернення щодо протікання покрівлі у даному під`їзді. 
Також, відповідачем було додано до відзиву акт загального огляду житлового будинку від 24 травня 2019 року з якого вбачається, що покрівля будинку потребує часткового ремонту. 
Тобто, відповідачем підтверджено те, що йому було відомо про поганий технічний стан покрівлі над під`їздом №6 будинку АДРЕСА_3 , також були повідомлення і заяви позивача, про які замовчує відповідач, однак жодних дій ним здійснено не було, щоб усунути несправність покрівлі, що в свою чергу призвело до залиття квартири позивача. 
Окрім того, з акту про залиття від 03 березня 2021 року, що складений та підписаний представниками відповідача, причиною нанесеної шкоди позивачу є протікання м`якої покрівлі, а з висновків, зазначених у даному акті чітко видно, що покрівля потребує проведення капітальних робіт по відновленню її стану і що такі роботи включені в план робіт на 2021 рік. 
Тому, заперечення відповідача щодо відсутності у нього повноважень на проведення робіт із капітального ремонту покрівлі спростовні його ж твердженнями про протилежне.
Вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що шкода завдана майну позивача є безпосереднім наслідком протиправної бездіяльності відповідача із належного утримання будинку АДРЕСА_3 , тобто порушення ним імперативних норм внаслідок чого порушуються права позивача. 
Тим більше, відповідачу із 2019 року відомо було про наявність несправності покрівлі та необхідність її ремонту (що зафіксовано у акті огляду будинку). 
Тобто, відповідачем не спростовано та не доведено належними доказами відсутність його вини у завданій майну позивача шкоди.
Під час розгляду справи відповідач не надав доказів на підтвердження своїх заперечень щодо розміру матеріального збитку, а правом на призначення по справі судової експертизи не скористався.
Що стосується твердження відповідача про те, що звіт про оцінку майна від 15 березня 2021 року, складений суб`єктом оціночної діяльності ПП «Спілка експертів» на замовлення позивача, не може бути належним та допустимим доказом, зазначив, що з копій кваліфікаційних свідоцтв оцінювача, ОСОБА_2 вбачається, що останній має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки за напрямом оцінки майна: «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і спеціалізацією в межах напрямку: «Оцінка нерухомих речей».
Тому, звіт про оцінку майна було складено сертифікованим експертом на підставі норм чинного законодавства, що зазначені у звіті із використанням витратного методичного підходу (складання кошторису).
Підстав для визнання недійсним доданого звіту про оцінку майна відповідачем не було зазначено.
Вважає, що відсутні підстави для відхилення чи не врахування звіту про оцінку майна при прийнятті рішення.
Просив, відмовити в задоволенні апеляційної скарги КП БМР ЖЕК №7, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін. 
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Квартира розташована на 9 поверсі, що є останнім у багатоквартирному будинку, тому через поганий стан покрівлі після сильних дощів та відлиги, бували випадки потрапляння води до його квартири.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою ремонту покрівлі, але його звернення не були взяті до уваги, належні роботи відповідачем виконані не були. 
Наслідком цього стало залиття квартири позивача.
01 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про направлення представників для складання акту затоплення з фіксацією збитку для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки внаслідок залиття квартири на стелі коридору, кухні, дитячої кімнати, ванної, туалету та балкону штукатурка на стелі набрякла, шпалери промоклі та відстають, з`явився запах вологості та прілості.
Як убачається з акту про залиття, аварію, що трапилась на системи центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання (або залиття з покрівлі) від 03 березня 2021 року, складеного комісійно представниками КП БМР ЖЕК №7, причиною залиття, аварії є протікання м`якої покрівлі.
Відповідно до звіту про оцінку майна, а саме: визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири АДРЕСА_1 , вартість відновлювального ремонту квартири складає 88422,48 грн. 
За висновками комісії, квартира АДРЕСА_1 потребує проведення капітальних робіт по відновленню покриття м`якої покрівлі під`їзду №6 по АДРЕСА_3 . Такі роботи включені у план робіт на 2021 рік КП БМР ЖЕК №7.
Розмір завданої майнової шкоди Позивачу встановлений звітом про оцінку майна, а саме: визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири АДРЕСА_1 , вартість відновлювального ремонту квартири складає 88422,48 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався тим, що залиття квартири позивача сталось у зв`язку з протіканням м`якої покрівлі, що перебуває у причинному зв`язку з бездіяльністю відповідача.
Так, акти про залиття квартири позивача АДРЕСА_4 , яке відбулось 01 березня 2021 року були складені комісією у складі трьох представників відповідача, у них зазначено перелік пошкодженого у квартирі майна, причини залиття, висновки комісії та рекомендації, вони підписані членами комісії.
У актах зазначені обставини в підтвердження вимог, які узгоджуються з іншими доказами у справі.
 Задовольняючи позов в частині стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було спростовано обставин справи, приймаючи до уваги надані позивачем письмові докази, які містять обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з його поясненнями.
Стягуючи з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2000 грн, суд першої інстанції врахував принцип розумності та справедливості та виходив з того, що внаслідок затоплення квартири позивача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що в зв`язку з пошкодженням майна він зазнав душевних страждань, адже вказана квартира є єдиним житлом де він проживає, однак, не може вільно користуватись нею внаслідок пошкоджень, спричинених затопленням.  
З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне. 
Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням, речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи  бездіяльністю особистим немайновим правам  фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не були спростовані.
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Так, залиття квартири позивача сталось у зв`язку з протіканням м`якої покрівлі, що перебуває у причинному зв`язку з бездіяльністю відповідача.
Розмір завданої майнової шкоди позивачу встановлений звітом про оцінку майна, а саме: визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири АДРЕСА_1 , вартість відновлювального ремонту квартири складає 88422,48 грн.
Судом першої інстанції було роз`яснено сторонам право заявити клопотання про призначення судової експертизи з метою визначення реального розміру завданих позивачу залиттям квартири збитків, однак сторони від заявлення такого клопотання відмовилися, а відтак суд вирішив справу за наявними у ній доказами.
Вірним є і висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2000 грн.
Так, відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
В ч. 2 п. 3 цієї ж статті зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в  інший спосіб. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких  зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. 
Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. 
При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди на думку колегії суддів є таким, що відповідає принципу розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, заподіяних йому внаслідок залиття квартири.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.
Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -
 
постановив:
 
          Апеляційну скаргу Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційної контори №7 залишити без задоволення. 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                   К.П. Приходько

Судді                                                                                   Т.О. Писана

С.О. Журба