У Х В А Л А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
30 серпня 2022 року                                                                      
м. Київ
 
справа №572/1065/22
провадження № 51-2563ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
 
встановив:
 
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 рокуОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України (далі - КК України) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. 
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сарненськогорайонного суду Рівненської області від 
30 січня 2018 року,  ОСОБА_4 призначено остаточне покарання виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2022 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року.
ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування ухвали Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2022 рокута призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі 
п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Частиною 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З оскаржуваного судового рішення вбачається, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Суд першої інстанції з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорювалися, не маючи сумніву у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, який визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, допитом потерпілого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя–доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції встановивши, що вирок Сарненськогорайонного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року оскаржено виключно з підстав, з яких він не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України та відмовивши у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                       ОСОБА_3