ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року                                                                                      Справа № 903/178/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                        Гудак А.В.
судді                                                   Мельник О.В.
судді                                                   Олексюк Г.Є.
секретар судового засідання Орловська Т.Й.
за участю представників:
позивача:  Коваль Я.Ю.                                        
відповідача 1:  не з"явився
відповідача 2: не з"явився
третьої особи 1: не з"явився
третьої особи 2:  не з"явився
третьої особи 3: не з"явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного              апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.03.2022 року у справі №903/178/22 (суддя Слободян О.Г., м.Луцьк, ухвала підписана 02.03.2022 року)
за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"
до відповідачів:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ";
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:       1) Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пастухова Наталія Володимирівна, 2) Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Курта Наталія Володимирівна, 3) ОСОБА_1 
про       визнання договорів недійсними та скасування записів.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.03.2022 року по справі №903/178/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” (код ЄДРПОУ 42763762), а саме: на торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 28473140 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах суми 1 365    500,00 грн. Накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” (код ЄДРПОУ 42763762), а саме: на офіс, загальною площею 60,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 28473070 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах суми 1 365 500,00 грн.
Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу про забезпечення позову Господарського суду Волинської області від 02 березня 2022 року справа №903/178/22.  
Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушеннями вимог чинного законодавства, ухвала суду суперечить вимогам ч.4 статті 137 ГПК України. Так, майно на яке накладено арешт це два об`єкта нерухомості вартість яких в кілька разів вища ніж максимальні позовні вимоги позивача, які забезпечуються. Так, згідно позовної вимоги та заяви про забезпечення позову позивач просить накласти арешт в межах суми 1 365 500,00 грн. Однак згідно попереднього договору на виконання якого посилається позивач майно на яке накладено арешт оцінюється договірною ціною 5 357 813 грн. Таким чином, суду першої інстанції було відомо договірну вартість майна 5 357 813 грн., з огляду на це, суд свідомо порушив права інших осіб, власників майна та іпотекодержателя ОСОБА_1 , наклавши арешт на майно, яке втричі перевищує розмір позовних вимог.
Скаржник також зазначає, що всупереч ст. 137 ГПК України судом першої інстанції не враховано, що накладення арешту на майно особи, яка не перебувала в будь-яких стосунках з позивачем є неправомірним. Більше того, накладенням арешту на майно, яке належить не боржнику, а товариству з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" порушено не тільки права товариства, але і права ОСОБА_1 , яка не може реалізувати свої права, як іпотекодержателя.
Під час ознайомлення із матеріалами справи апелянт звернув увагу на докази, які містяться в відзиві на позов ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ". Зокрема, відповідач ТОВ " ПІК НЕРУХОМІСТЬ" зазначає, що в нього у власності знаходиться квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 28765231 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ", код ЄДРПОУ: 36699050, в межах ціни позову.
Зважаючи на зазначене, скаржник вважає, що оскільки в ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" є в наявності майно, накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу є неправомірним та порушує законні права інших осіб, які є учасниками справи та ОСОБА_1 , тому оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від   02.03.2022 року  у справі №903/178/22 та розгляд апеляційної скарги призначено на    06 липня 2022 року.
24 червня 2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" надійшов відзив в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.03.2022 року у справі №903/178/22 залишити без змін.
В судовому засіданні 06.07.2022 року представник позивача заперечила доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення. Просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.03.2022 року у справі №903/178/22 залишити без змін.
В судове засідання 06.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю               "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" свого представника не направило, Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пастухова Наталія Володимирівна, Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Курта Наталія Володимирівна не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання вказані учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.м.о.у. 66, 27, 33 т.2), причини неявки суду не повідомили. 
ОСОБА_1 та представник Товариства з обмеженою відповідальністю  "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" в судове засідання 06.07.2022 року не з`явилися.
Поштові відправлення, якими надсилалась ухвала суду від 07.06.2022 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" та ОСОБА_1 повернулись на адресу суду апеляційної інстанції з відміткою органу поштового зв`язку – “адресат відсутній за вказаною адресою” (а.м.о.у. 34-38, 95-99 т.2).
Відповідно до пункту четвертого частини шостої    статті 242 ГПК України    днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що у апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначено адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , вказана адреса зазначена і на поштовому конверті в якому була надіслана апеляційна скарга   ОСОБА_1 (а.м.о.у 1, 11 т.2). З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що в позовній заяві ТОВ “АРЦТ ПЛЮС ЛТД”, апеляційній скарзі ОСОБА_1 та в постановах виконавчого провадження у справі №903/770/20 зазначено адресу ТОВ “ПІК НЕРУХОМІСТЬ”: АДРЕСА_4                                             (а.м.о.у. 1, 173-176 т.1, а.м.о.у. 1 т.2).
Відповідно до частини 7    статті 120 ГПК України    учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Враховуючи, що ухвала суду від 07.06.2022 направлялася на адреси ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) та ТОВ “ПІК НЕРУХОМІСТЬ” (пр.Соборності, буд.24, кв.40, м.Луцьк, 43026), які встановлені судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, і інші адреси ними не повідомлялися, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 та ТОВ “ПІК НЕРУХОМІСТЬ” вважаються належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, навіть незважаючи на те, що процесуальні документи суду не були ним отримані та повернулися до суду з причини "адресат відсутній    за    вказаною адресою".
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №873/41/21.
Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду першої інстанції, а тому не може свідчити про неправомірність його дій (близька за змістом правова позиція викладена у    постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17  (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
За відсутності в матеріалах справи підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).
Стаття 43 ГПК України    зобов`язує учасників судового процесу та їх представників  добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.
Застосовуючи згідно з частиною 1    статті 3 ГПК України,    статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"    при розгляді справи частину 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, з огляду на наявність достатніх у матеріалах оскарження ухвали доказів, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами оскарження ухвали.
Частиною 1  ст. 270 ГПК України  визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч.1  ст.271 ГПК України  апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно ч. 2    ст. 273 ГПК України    апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Згідно із    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення адвоката ТОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"  в судовому засіданні 06.07.2022, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали оскарження ухвали, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскарженої ухвали, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.03.2022 року у справі №903/178/22 залишити без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що  23.02.2022 ТОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" (відповідач 1) та            ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" (відповідач 2), в якому просить: 
1) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ “ПІК НЕРУХОМІСТЬ”, та ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП”, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5226 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167747 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розподілу), індексний номер №54047771, відповідно до якого за ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” зареєстровано право власності на торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2167486707101; 
2) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (офіс, площею 60 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ “ПІК НЕРУХОМІСТЬ” та                                                   ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП”, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5225 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167533 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розподілу), індексний номер №54047434, відповідно до якого за ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” зареєстровано право власності на офіс площею 60 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2167486707101; 
3) визнати недійсним договір іпотеки від 26.11.2020 року, укладений між ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” та ОСОБА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н.В. за реєстраційним номером 1885 (Договір іпотеки);
4) скасувати записи, вчинені приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н.В. 
- про державну реєстрацію іпотеки №39392748 від 26.11.2020 р. (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.);
- про державну реєстрацію іпотеки №39392968 від 26.11,2020 р. (офіс площею 60,0кв.м.);
- про реєстрацію обтяження № 39392059 від 26.11,2020 року (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.);
- про реєстрацію обтяження № 39391793 від 26.11.2020 року (офіс площею 60,0 кв.м.) (аркуш матеріалів оскарження ухвали - а.м.о.у. 1-25).
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (а.м.о.у. 212-221), в якій заявник    просить:
- до набрання законної сили судового рішення у справі, вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю “АРЦТ ПЛЮС ЛТД” шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП”, а саме:
на торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (реєстраційний номер майна 28473140 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах ціни позову;
на офіс, загальною площею 60,0 кв.м., що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (реєстраційний номер майна 28473070 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) в межах ціни позову.
В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на наступне.
Судовим рішенням по справі №903/770/20 встановлено порушення відповідачем 1   ТОВ  "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"  умов попереднього договору, розірвано попередній договір  купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, укладеного між ТОВ    "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" та ТОВ   "АРЦТ ПЛЮС ЛТД", посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028 та стягнуто з ТОВ  "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"  на користь ТОВ  "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"  суму подвійного розміру отриманого авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028, у розмірі 1 365  500,00 грн.
Оскільки ТОВ  "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" (далі за текстом- відповідач 1) відчужив нежитлові приміщення на користь ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” (далі з текстом - відповідач 2), рішення суду щодо стягнення з відповідача 1 на користь позивача коштів неможливо виконати у зв`язку з відсутністю у відповідача 1 майна, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги останнього та здійснити примусове виконання рішення суду. Уникаючи виконання попереднього договору та рішення суду по справі №903/770/20 відповідач 1 відчужив нежитлові приміщення на користь підконтрольного йому відповідача 2 по заниженій вартості (60 000 грн та 75 300 грн.). В свою чергу, відповідач 2 передав набуті ним нежитлові приміщення в іпотеку під 450000 грн. ще одній із підконтрольній відповідачу 1 особі - Поліщук Л.Д., при тому, що дійсна вартість цих приміщень згідно Попереднього договору складала 5 357 813 грн.
Зокрема, заявник зазначає, що на разі існує великий ризик того, що право власності на нежитлові приміщення знову перейде до третьої особи - ОСОБА_1 , на підставі договору іпотеки, укладеного нею з ТОВ “Кредит Фактор Груп” 26.11.2020 року, інформація про яку станом на 18.02.2022 року є актуальною, при тому, що строк дії цього договору встановлено до 25.12.2020 року, що ускладнить позивачу виконання рішення суду в даній справі, у разі його задоволення, оскільки в будь-який момент може відбутись звернення стягнення на предмет іпотеки. В обгрунтування вказаного заявником подані інформаційні довідки №300296013 від 18.02.22 року та №277431194 від 30.09.2021 року (а.м.о.у. 238-245). Заявник зазначає, що відповідач 1, знаючи, що належне йому нерухоме майно перебуває під обтяженням, що фактично унеможливлює перехід права власності на нерухоме майно до іншої особи, зловмисно приховуючи дані обставини від позивача, уклав 21.08.2020 року з ним попередній договір зі злочинною метою заволодіння грошовими коштами позивача (щонайменше авансовим внеском). Після чого нежитлові приміщення, які до 10.09.20 року перебували під іпотечним обтяженням, право вимоги на яке 25.08.20 року набуло ТОВ “Фінансова компанія “Кредит фактор” (засновником якого є відповідач 2), стали власністю пов`язаної особи - ТОВ                                “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП”.
Враховуючи викладені обставини, заявник зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення необхідно з метою збереження цього майна до винесення рішення суду у даній справі, уникнення подальшого його відчуження відповідачем 2 на користь третіх осіб з можливістю подальшого переходу права власності на них від відповідача 2 до відповідача 1 у разі задоволення позовних вимог та у зв`язку із застосуванням реституції щодо недійсності вказаних правочинів, за рахунок яких позивач зможе стягнути з відповідача 1 кошти на виконання судового рішення по справі №903/770/20 у розмірі 1 365    500,00 грн.
Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями  55, 124      Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України    господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу    заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з частиною першою    статті 137 Господарського процесуального кодексу України    позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини четвертої  статті 137 Господарського процесуального кодексу України  заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
-ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. 
Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених  статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.
Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 09.09.2019 у справі №924/433/19.
При цьому апеляційним господарським судом враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19.
Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, зокрема позовної заяви, предметом спору у справі №903/178/22 є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна               (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ                               “ПІК НЕРУХОМІСТЬ” та ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП”, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5226 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167747 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розподілу), індексний номер №54047771, відповідно до якого за ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” зареєстровано право власності на торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2167486707101 (далі за текстом - Договір 1); 
- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна (офіс, площею 60 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ “ПІК НЕРУХОМІСТЬ” та ТОВ                                   “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП”, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5225 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167533 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розподілу), індексний номер №54047434, відповідно до якого за ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” зареєстровано право власності на офіс площею 60 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2167486707101 (далі за текстом - Договір 2); 
- визнання недійсним договору іпотеки від 26.11.2020 року, укладений між ТОВ “КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП” та ОСОБА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н.В. за реєстраційним номером 1885 (Договір іпотеки) (далі за текстом - Договір іпотеки); 
- скасування записів, вчинені приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н.В. - про державну реєстрацію іпотеки №39392748 від 26.11.2020 р. (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.); - про державну реєстрацію іпотеки №39392968 від 26.11,2020 р. (офіс площею 60,0кв.м.); - про реєстрацію обтяження №39392059 від 26.11,2020 року (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.); - про реєстрацію обтяження №39391793 від 26.11.2020 року (офіс площею 60,0 кв.м.).
Отже, апеляційний господарський суд враховує, що у даній справі заявник звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а відтак у даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.
З доказів наявних в матеріалах оскарження ухвали вбачається, що 21.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. (а.м.о.у  47-48 т.1).
Відповідно до п. 1 попереднього договору, предметом договору було укладення основних договорів купівлі-продажу торгово-офісного приміщення, загальною площею 75,3 кв.м, що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 та офісу, загальною площею 60,0 кв.м, що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 (Нежитлові приміщення), на умовах, встановлених цим договором.
Згідно з п. 2.1. попереднього договору, сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити основні договори після належного оформлення відповідачем 1 всіх необхідних документів для укладення вищевказаного правочину, але не пізніше, ніж 27,08.2020 року за ціною 5 357 813,00 грн., що на день підписання цього договору за курсом НБУ дорівнює          196 185,00 дол. США.
Відповідно до п. 2.3. попереднього договору, до укладення цього Договору Позивач передав Відповідачу 1 авансовий платіж в сумі 682 750,00 грн, що на день укладення цього договору за курсом НБУ дорівнювали 25 000,00 дол. США.
В жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"   звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до    Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ", в якому просило розірвати попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, укладений між    ТзОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"    (код ЄДРПОУ    36699050) та    ТзОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"    (код ЄДРПОУ    40019258) посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028 та стягнути з    ТзОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"    (код ЄДРПОУ    36699050) на користь    ТзОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"    (код ЄДРПОУ    40019258) суму подвійного розміру отриманого авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028 у розмірі 1365 500,00 грн. 13.11.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" звернулось до Господарського суду Волинської області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" про визнання недійсним п. 4.1 попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020 р.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 03.03.2021 залишеним без змін Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 року по справі №903/770/20 за первісним позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" до відповідача:    Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача    Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Кухлевська Мирослава Валеріївна про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 1365500,00 грн. та за зустрічним позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" до відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" про визнання недійсним п. 4.1 попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, первісний позов задоволено. Розірвано попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, укладеного між  ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"    (код ЄДРПОУ    36699050) та    ТзОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"    (код ЄДРПОУ    40019258) посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028. Стягнуто з    ТзОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"    (43026, м. Луцьк, пр. Соборності, буд. 24, кв. 40, код ЄДРПОУ    36699050) на користь    ТОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"    (33028, м. Рівне, вул. 16 липня, 37, код ЄДРПОУ    40019258) суму подвійного розміру отриманого авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028 у розмірі 1 365 500,00 грн. та судовий збір в сумі 23 635,50 грн. В зустрічному позові відмовлено. (а.м.о.у. 58-69, 70-79 т.1). Судами у вказаних судових рішеннях у справі №903/770/20 встановлено, що на день розгляду справи ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" відчужила об`єкт нерухомого майна, які були предметом попереднього договору третій особі ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП", згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №5226 від 14.09.2020, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №2300000641 від 28.10.2020, №230001899 від 28.10.2020, №229999302 від 28.10.2020. На думку суду вищевикладена обставина заперечує його доводи про те, що ТзОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" не відмовляється від наміру продавати дане майно для позивача, а отже укласти основний договір.
14 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранком Д.В. відкрито виконавче провадження за №66094320 на виконання  судового наказу №903/770/20-1 від 07.07.2021 року, який виданий Господарським судом Волинської області про стягнення з    ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"    (43026, м. Луцьк, пр. Соборності, буд. 24, кв. 40, код ЄДРПОУ    36699050) на користь    ТзОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД"    (33028, м. Рівне, вул. 16 липня, 37, код ЄДРПОУ    40019258) суму подвійного розміру отриманого авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за реєстровим №2028 у розмірі 1 365 500,00 грн. та судовий збір в сумі 23 635,50 грн. (а.м.о.у. 173-174 т.1).
Причиною неможливості виконання рішення суду у справі №903/770/20 є відсутність майна на яке можливо звернути стягнення, оскільки приватний виконавець не може звернути стягнення на єдине на разі належне Відповідачу 1 майно: квартира №40 по вул. Соборності, 24 у м. Луцьк, Волинська область, тому що воно перебуває під обтяженням. Викладене підтверджується листом ПАТ “Укргазбанк” №506/336/2021 від 03.11.2021 року та Інформаційною довідкою №277424711 від 30.09.2021 року.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранком Д.В. від 14.07.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику - ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ"(а.м.о.у. 175-176 т.1).
З інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №300296013 від 18.02.2022 року вбачається, що власником об`єкту нерухомого майна - торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5 є ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" код ЄДРПОУ 47763762, підстава реєстрації права приватної власності за вказаним товариством є договір купівлі-продажу, серія та номер: 5226 від 14.09.2020, власником якого було на момент відчуження ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" (а.м.о.у 158-159, 238 т.1). 
В подальшому вказаний об`єкт нерухомого майна передано ТОВ                                        "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" в іпотеку ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 26.11.2020 №1885. Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що  строк виконання основного зобов`язання 25.12.2020, розмір основного зобов`язання 450000,00 грн., правочин в якому встановлено основне зобов`язання - договір позики від 26.11.2020 (а.м.о.у 239 т.1).
З інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №300296013 від 18.02.2022 року вбачається, що власником об`єкту нерухомого майна - офіс, загальною площею 60 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5 є ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" код ЄДРПОУ 47763762, підстава реєстрації права приватної власності за вказаним товариством є договір купівлі-продажу, серія та номер: 5225 від 14.09.2020, власником якого було на момент відчуження ТОВ                                  "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" (а.м.о.у 158-159, 240 т.1).
В подальшому вказаний об`єкт нерухомого майна передано ТОВ                                      "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" в іпотеку ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 26.11.2020 №1885, строк виконання основного зобов`язання 25.12.2020, розмір основного зобов`язання 450000,00 грн., правочин в якому встановлено основне зобов`язання - договір позики від 26.11.2020 (а.м.о.у. 240 т.1).
Таким чином, вбачається, що ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" відчужив нежитлові приміщення на користь ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП", в той час, коли попередній договір, який був предметом спору у справі №903/770/20 мав юридичну силу та не був розірваним.
В свою чергу, ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП"  торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5 та офіс, загальною площею       60 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5 передало в іпотеку ОСОБА_1 і наразі вказані нежитлові приміщення перебувають під обтяженням №55362958 та №55363929              (а.м.о.у. 239, 241 т.1).
Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що строк виконання основного зобов`язання за договором позики від 26.11.2020 є 25.12.2020 року. 
Відповідно до приписів ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених    статтею 12    цього Закону. 
Статтями 37, 38 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель вправі здійснити продаж предмета іпотеки.
При цьому із матеріалів оскарження ухвали у даній справі вбачається, що позивач має намір у майбутньому у разі позитивного для нього рішення суду у даній справі отримати задоволення, заявлених у межах справи №903/770/20 вимог, за рахунок нерухомого майна    ТОВ "ПІК НЕРУХОМІСТЬ", а саме:  торгово-офісного приміщення, загальною площею 75,3 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5 та офісу, загальною площею 60 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5.
Колегія суддів, враховуючи норми Закону України "Про іпотеку", дійшла висновку, що завершення  строку виконання основного зобов`язання за договором позики від 26.11.2020 станом на момент подання заяви про вжиття заходів забезпечення надає право іпотекодержателю ОСОБА_1 здійснити продаж предмета іпотеки чи набути особисто права власності на предмет іпотеки, що може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист порушеного права позивача зокрема, щодо виконання рішення Господарського суду Волинської області від 03.03.2021 по справі №903/770/20 про стягнення грошових коштів в сумі 1365500,00 грн. у зв`язку із розірванням попереднього договору, який був укладений              21.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" про укладення в подальшому основних договорів купівлі-продажу торгово-офісного приміщення, загальною площею 75,3 кв.м, що знаходиться в місті Луцьку на пр. Перемоги за №5 та офісу, загальною площею 60,0 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 висловлено позицію, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції акцентує, що для забезпечення позову має бути підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення    від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). 
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від        02.04.2019 року у справі №914/2555/18.
Так, з наявної в матеріалах оскарження ухвали інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №300296013 від 18.02.2022 року  вбачається, що власником об`єктів нерухомого майна - торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та офісу, загальною площею 60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП", які придбані за договорами купівлі-продажу, серія та номер: 5225 від 14.09.2020; 5226 від 14.09.2020 та які на час розгляду справи №903/770/21 ТОВ                        "ПІК НЕРУХОМІСТЬ" відчужено ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП".
В подальшому вказані об`єкти нерухомого майна, передано ТОВ                                       "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" в іпотеку ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 26.11.2020 №1885, правочин в якому встановлено основне зобов`язання - договір позики від 26.11.2020,  розмір основного зобов`язання 450000,00 грн., строк виконання основного зобов`язання 25.12.2020.
Поряд з цим, згідно вказаної інформаційної довідки вбачається, що за договором іпотеки від 26.11.2020 року, укладеного між ТОВ " КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП"  (відповідачем - 2) та ОСОБА_1 , заставна вартість об`єкту нерухомого майна - торгово-офісне приміщення, загальною площею 75,3 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5 становить 450000,00 грн.; об`єкту нерухомого майна - офісу, загальною площею 60 кв.м. за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги, буд.5 становить 450000,00 грн. (а.м.о.у. 239-240 т.1) Поряд з цим, апелянтом не надано доказів оцінки вартості об`єктів (нежитлових приміщень) при укладанні  вказаних договорів в підтвердження доводів апеляційної скарги. Отже, у судів як першої так і апеляційної інстанції відсутня інформація щодо реальної ринкової вартості нежитлових приміщень.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, що вартість об`єктів на які накладено арешт в кілька разів вища ніж позовні вимоги позивача, посилаючись на умови попереднього договору, оскільки станом на момент подання позивачем заяви про вжиття заходів забезпечення позову вказаний договір був розірваний рішенням Господарського суду Волинської області від 03.03.2021 по справі №903/770/20, яке набрало законної сили    24.06.2021 року.
Таким чином, судова колегія погоджується з судом першої інстанції щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах суми 1365000,00 грн., що підлягає стягненню за рішенням Господарського суду Волинської області від 03.03.2021 по справі №903/770/20, оскільки відсутня інформація щодо реальної ринкової вартості нежитлових приміщень, які є предметом оскаржуваних договорів. 
Суд апеляційної інстанції  також відхиляє посилання скаржника на те, що  суд першої інстанції не дослідив чи є у відповідача 1 майно, на яке можливо накласти арешт, оскільки вказане спростовується, доказами доданими позивачем до позовної заяви, зокрема, інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо продажу спірних об`єктів відповідачу 2 ТОВ                   "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" та в подальшому передачею в іпотеку третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та отримання позики, як сторона за договором позики  від 26.11.2020.
Отже, надавши оцінку наявним у справі доказам, доводам позивача в обґрунтування поданої ним заяви та запереченням скаржника, апеляційний господарський суд встановив, що заявником на момент подання заяви про забезпечення позовних вимог доведено вчинення відповідачем 1 дій, спрямованих на ухилення від виконання (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації відповідачем), які свідчать про можливе невиконання (утруднення виконання) рішення Господарського суду Волинської області від 03.03.2021 року у справі №903/770/20.
В контексті викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно, оскільки предметом спору у даній справі є визнання недійсним договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладених між відповідачем 1 та відповідачем 2, предметом яких є нежитлові приміщення, щодо яких позивач і просить вжити заходи забезпечення позову, беручи до уваги те, що визначені нежитлові приміщення можуть бути відчужені, передані іншій особі, що в майбутньому може утруднити виконання рішення суду при задоволенні позову або зробити таке виконання неможливим.
Таким чином, судом апеляційної інстанції з урахуванням доводів, доказів, фактичних обставин справи в межах поданої апеляційної скарги та правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 встановлено, що вимога заявника щодо забезпечення позову у даній справі є обґрунтованою та адекватною.
Крім того, колегія суддів зазначає, що застосовані у даній справі заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах суми 1365000,00 грн. носять тимчасовий характер та мають наслідком збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, тобто забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.
Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинна блокуватися господарська діяльність юридичної особи.
Даний висновок апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 25.01.2021 у справі №902/775/20, від 19.01.2021 у справі №902/774/20 та від 16.11.2020 у справі №910/7596/20.
Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26.09.2019 у справі №521/10766/18.
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що накладення арешту не позбавляє власника інших прав, окрім розпорядження майном, при цьому у матеріалах оскарження ухвали відсутні та скаржником до апеляційної скарги не додано жодного доказу, який би свідчив про те, що вжиті на підставі оскаржуваної ухвали заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності зареєстрованого власника майна -  Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП", самого апелянта або інших учасників процесу.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника, що накладення арешту на майно відповідача 2, перешкоджає господарській діяльності останнього та третьої особи 3.
Поряд з цим, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний заявником спосіб забезпечення позову співвідносяться з предметом позову у даній справі, а отже існує конкретний зв`язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, однак не є тотожними з позовними вимогами, що забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Такий спосіб забезпечення позову відповідає обставинам справи та, водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.
Отже, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявника, за захистом яких останній звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах суми 1365000,00 грн.
Така позиція суду узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від                   17.06.2022 року у справі №908/2382/21. 
Окрім того, судова колегія, вважає безпідставними твердження скаржника, що накладено арешт на майно, яке не належить ТОВ ПІК НЕРУХОМІСТЬ", оскільки п.1 ч.1 ст.137               ГПК України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. 
Враховуючи вищевикладене, твердження апелянта щодо порушення Господарським судом Волинської області норм права при прийнятті оскаржуваної ухвали №903/178/22 від 02.03.2022 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта суд апеляційної інстанції не вбачає. 
Згідно із  ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269,  270,  273, 275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.03.2022 року у справі №903/178/22  без змін.
2. Матеріали оскарження ухвали по справі №903/178/22 повернути  Господарському суду Волинської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "11" липня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.