Ухвала
іменем України 
 
01 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 991/9725/20
провадження № 51-457ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення,
встановив:
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2022 року постановлено виділити з матеріалів кримінального провадження № 42015000000001624 в окреме судове провадження матеріали щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 366Кримінального кодексу України (далі — КК), та передати вказані матеріали виділеного окремого судового провадження відділу документального забезпечення управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду для виконання дій відповідно до статті 35 КПК.
Також, постановлено виділити з матеріалів кримінального провадження                                   № 42015000000001624 в окреме судове провадження матеріали щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 366 КК, та передати вказані матеріали виділеного окремого судового провадження відділу документального забезпечення управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду для виконання дій відповідно до статті 35 КПК.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2022 року, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2022 року. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
Перевіривши касаційну скаргу скаржника на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Згідно з частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
У частині 2 статті 424 КПК встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Так, ОСОБА_4 наводить доводи щодо незаконності ухвали Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2022 року, однак не звернув увагу на те, що в даному кримінальному провадженні предметом розгляду суду касаційної інстанції у відповідності до               статті 424 КПК можуть бути ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, тобто ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, яку скаржник і додає до касаційної скарги.
При цьому, ОСОБА_4 не вказує на незаконність ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та доводів щодо цього рішення не наводить.
Отже, вказана неузгодженість та суперечності в касаційній скарзі ОСОБА_4 позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за його касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.
 
Тобто, у касаційній скарзі скаржник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
 
До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Проте, у касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить вимоги лише щодо ухвали Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2022 року, при цьому, як вже зазначалося, не звернув увагу на те, що предметом розгляду в даному кримінальному провадженні може бути ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК скаржник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд      
 
постановив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_4 на судові рішення залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                    ОСОБА_3