КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  1007/4915/2012                                                                                      Головуючий у І-й інстанції - Василишин В.О.
апеляційне провадження № 22-ц/824/2536/2022                                                                         Доповідач Заришняк Г.М

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И 
 
31 травня   2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.
при секретарі -  Діденку А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
            В жовтні 2020 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»  звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування поданої заяви заявник зазначав, що рішенням Броварського міськрайонного суду   Київської області від 24 липня 2012 року  було  стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість  за кредитним договором  №1454-0201030-1/ФКВ-08 від 17 липня 2006 року в сумі 102 685 грн. 23 коп. та судові витрати в сумі - 1 026 грн. 85 коп.
 Також Товариство вказувало, що 02 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2273/К, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 1454-0201030-1/ФКВ-08 від 17 липня 2006 року, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Посилаючись на викладене, Товариство просило задовольнити  заяву в повному обсязі.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2020 року заяву задоволено.
Замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів Броварського міськрайонного суду Київської області, виданих на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2012 року,в цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 В апеляційній скарзі  боржник ОСОБА_1 ,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить  ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»про заміну  сторони стягувача  виконавчого провадження.
У поданому відзиві ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції боржник ОСОБА_1 та його представник підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд на повідомили.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну сторони  виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості такої заяви.
Колегія суддів погоджується з  таким висновком суду, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що  рішенням Броварського міськрайонного суду  Київської області від 24 липня 2012 року  було  стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість  за кредитним договором  №1454-0201030-1/ФКВ-08 від 17 липня 2006 року в сумі 102 685 грн. 23 коп. та судові витрати в сумі - 1 026 грн. 85 коп.
 На виконання вказаного рішення Броварським міськрайонним  судом 26 жовтня  2012 року видано виконавчий лист.
Судом встановлено, що 02 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2273/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В., зареєстрований у реєстрі, за яким право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 1454-0201030-1/ФКВ-08 від 17 липня 2006 року, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Відповідно до реєстру Додатку № 1 до вказаного договору ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набув право вимоги до позичальника ОСОБА_1 на підставі  кредитногодоговору№ 1454-0201030-1/ФКВ-08 від17 липня 2008 року.
Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а на підставі  статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За  правилом частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України  «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та  статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий  суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),  від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження   № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі   № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи те, що   право вимоги до боржника  ОСОБА_1 було відступлено ПАТ «Дельта-Банк» ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»,  суд першої інстанції правильно задовольнив заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Ухвала суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права  й не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги про те, що  ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» пропустило строк  для пред`явлення до виконання виконавчого листа, і такий строк судом не поновлювався, не можуть бути підставою для скасування  ухвали суду.
Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що уразі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення,строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
З матеріалів справи слідує, що  постановою  державного виконавця Броварського  міськрайонного відділу  державної виконавчої служби Головного  територіального управління  юстиції  у Київській області Турчиної  О.С. від 19 червня 2018 року виконавчий лист  №2/1007/1473/2012, виданий Броварським міськрайонним судом  Київського суду  Київської області від 26 жовтня 2012 року, повернуто стягувачу в зв`язку з відсутністю майна боржника (а.с.119). При цьому, у вказаній постанові  було зазначено, що  виконавчий документ  може бути повторно пред`явлений для  виконання   строк до 19 червня 2021 року.
Повторно,  постанова про відкриття виконавчого провадження №57588718 була винесена 02 листопада 2018 року приватним виконавцем  виконавчого  округу  Київської області Трофименком  М.М., на підставі заяви стягувача  про відкриття виконавчого провадження.
Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі №711/10368/2012сформульовано висновок про те, що  Верховний Суд вважає помилковим посилання судів попередніх інстанцій на те, що заява про заміну сторони стягувача подана після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому відсутні підстави її задоволення, оскільки вказана обставина не позбавляє права стягувача на його заміну.
Інші доводи висновків суду не спростовують й не впливають на правильність постановленої ухвали суду. 
Керуючись   ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.
 
Повний текст постанови виготовлений 01 червня 2022 року.
 
Головуючий
 
Судді :