КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року                                                                                                          місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 362/2209/20                                 
номер провадження: 22-ц/824/2809/2022                        
Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2021 року у складі судді Кравченко Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», товариство з обмеженою відповідальності «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості», про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості» (далі - АО «Ліга Справедливості»), товариства з обмеженою відповідальності «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» (далі - ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості»), про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 03 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості» був укладений договір про надання адвокатських послуг № 2015/12-03, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надавались юридичні послуги у кримінальному провадженні відносно нього, а він зобов`язався виплатити АО «Ліга Справедливості» гонорар. Позивачка вказувала, що 25 січня 2018 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» був укладений договір відступлення права вимоги №25-01-18/2698, за яким товариство набуло право вимоги до ОСОБА_2 . Зазначала, що 01 квітня 2018 року ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» уклало з нею договір про відступлення частини вимог за зобов`язаннями ОСОБА_2 з виплати коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги №2015/12-03 від 03 грудня 2015 року та додатку №1 до цього договору, а саме, права вимоги коштів за надані послуги АО «Ліга Справедливості» та виконані дії, за результатами яких були складені акти здачі-передачі робіт (надання послуг) на загальну суму 11 250 грн 00 коп., з правом нарахування всіх можливих штрафних санкцій, передбачених договором. 
Вказувала, що відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконав, тому він повинен сплатити пеню, передбачену договором та сплатити заборгованість з урахуванням штрафних санкцій, так як вона набула право вимоги до нього. Згідно з розрахунком позивачки розмір пені за несвоєчасне виконання ОСОБА_2 грошових зобов`язань у межах спеціального строку позовної давності за період з 14 квітня 2019 року по 14 квітня 2020 року становить 41 287 грн 50 коп., а розмір інфляційних втрат за період з 21 квітня 2017 року по 14 квітня 2020 року становить 2 143 грн 13 коп. Тому позивачка вважала, що  загальна сума заборгованості ОСОБА_2 становить 54 679 грн 63 коп.                     (11 250 грн 00 коп. + 41 287 грн 50 коп. + 2 143 грн 13 коп.). 
З урахуванням наведеного,  ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою  користь заборгованість за договором про надання правової допомоги та договором про відступлення права вимоги у розмірі 54 679 грн 63 коп.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовну заяву  задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої  інстанції не врахував того, що відповідно до пункту 5.1 договору про надання адвокатських послуг, замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати фактично наданої юридичної/адвокатської послуги та зобов`язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін замовник сплачує Адвокатському об`єднанню пеню в розмірі один відсоток в день від суми боргу. День оплати вважається днем, коли кошти внесені в касу Адвокатського об`єднання або зараховані на розрахунковий рахунок. 
Вказує, що договір про надання адвокатських послуг передбачає, що необов`язково підписувати акти здачі-прийняття робіт, а факт ознайомлення з документами в приміщенні третьої особи доведений, так як було надано заяву відповідача на ознайомлення з усіма документами по його справі, однак жодного заперечення не було. Зазначає, що жодних заперечень від відповідача не надходило, робота прийнята та має бути оплачена, всі умови договору погоджені та на договорі міститься підпис замовника.
Вказує, що третьою стороною було надано докази виконання робіт по договору, а отже факт заборгованості перед третьою особою є доведеним. Стверджує, що договором про надання правової допомоги не передбачено додаткове погодження виконання жодної із дій, та з цього приводу жодних угод не підписувалось. Договір передбачає завчасне погодження з усіма діями адвокатського об`єднання, однак передбачає ще право на оскарження, заперечення з приводу виконаних дій, яких в даному випадку не було.
Представник третьої особи: АО «Ліга Справедливості» - адвокат Ісупова К.В. подала письмові пояснення, в яких не заперечує фактичних обставин, викладених у позовній заяві, підтримала доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та просила апеляційну скаргу задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_2 і третя особа: ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» не скористалось своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної  скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 54 679 грн 63 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. 
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи, наведені у письмових поясненнях представника                АО «Ліга Справедливості», колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.  
Згідно з положеннями ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що                        03 грудня 2015 року між АО «Ліга Справедливості» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги  № 2015/12-03, за умовами якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу, яка полягає у представленні його інтересів в судах, органах державної влади та місцевого самоврядування, в правоохоронних органах, в органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, будь-яких установ і організацій з питань захисту прав та інтересів ОСОБА_2 в кримінальному провадженні №12015110140001132, а ОСОБА_2 зобов`язався здійснити оплату послуг адвокатського об`єднання згідно рахунків та актів виконаних робіт (пункт 3.1) та погодився з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом трьох календарних днів з дати фактично наданої юридичної допомоги та зобов`язався оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. 
Згідно з пунктом 5.1 договору про надання правової допомоги, у випадку прострочення оплати на більш тривалий термін, замовник сплачує адвокатському об`єднанню пеню в розмірі один відсоток в день від суми боргу.
АО «Ліга Справедливості» склало акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: № ОУ-0000408 від 10 квітня 2017 року на суму 2 500 грн 00 коп.; № ОУ-0000490 від                        25 травня 2017 року на суму 1 250 грн 00 коп.; № ОУ-0000745 від 22 вересня 2017 року на суму 1 250 грн 00 коп.; № ОУ-0000742 від 21 вересня 2017 року на суму 5 000 грн 00 коп.                         (а.с.92-95).
Вказані вище акти ОСОБА_2 погоджені не були, оскільки вони ним не підписані.
Також АО «Ліга Справедливості» були складені рахунки-фактури щодо сум, вказаних у зазначених вище актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.90-91).  
Матеріали справи не містять доказів направлення та, відповідно, отримання відповідачем, цих актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) і рахунків-фактур.
Встановлено, що 25 січня 2018 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» був укладений договір відступлення права вимоги № 25-01-18/2698, за умовами якого товариство набуло частину права вимоги на умовах, які існують в ОСОБА_2 з виплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 2015/12-03 від 03 грудня 2016 року та додатку № 1, а саме, право вимоги сплати коштів за надані послуги та виконані дії, за результатами яких були виготовлені акти здачі-приймання робіт, зокрема, № ОУ-0000142, ОУ-0000228,                      ОУ-0000262, ОУ-0000576, ОУ-0000408, ОУ-0000490, ОУ-0000742, ОУ-0000745 з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом (а.с.73).
01 квітня 2018 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги №2698-02, за умовами якого ОСОБА_1 прийняла частину права вимоги на умовах, які існують на момент укладення цього договору, за зобов`язаннями ОСОБА_2 з виплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 2015/12-03 від 03 грудня 2015 року та додатку №1, що був укладений між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості», а саме, право вимоги сплати коштів за наданні послуги та виконані дії адвокатським об`єднанням, за результатами виконання яких були виготовлені акти здачі-приймання робіт, зокрема: №ОУ-0000408 від 10 квітня 2017 року; № ОУ-0000490 від 25 травня 2017 року; № ОУ-0000742 від 21 вересня 2017 року; № ОУ-0000745 від 22 вересня 2017 року, на загальну суму 11 250 грн 00 коп., з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом (а.с.10).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою ОСОБА_1 не підтверджено належними і допустимими доказами наявність існування заборгованості відповідача перед АО «Ліга Справедливості» на момент переходу права вимоги, а згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. 
Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з такого.
Частиною 1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі виконання певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
В матеріалах справи наявна копія договору про надання правової допомоги                   № 2015/12-03 від 03 грудня 2015 року, який укладений між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості», яка надана АО «Ліга Справедливості» на виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2020 року про витребування доказів.
Матеріали справи не містять доказів про оспорення відповідачем вказаного договору про надання правової допомоги  № 2015/12-03 від 03 грудня 2015 року, а тому в силу ст. 204 ЦК України він є правомірним і підтверджує правовідносини, які склалися між                             ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості».
Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527 -545 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).
Як зазначалося вище, з наданих АО «Ліга Справедливості» копій актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) вбачається, що вони не затверджені ОСОБА_2 . Також суду не надано доказів направлення вказаних актів та рахунків-фактури на адресу ОСОБА_2 і повідомлення його про надані послуги.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження права вимоги надано тільки копію договору відступлення права вимоги № 2698-02 від 01 квітня 2020 року.                        У клопотанні про витребування доказів зазначено, що у наданні інших документів, які підтверджують наявність боргу відповідача, було відмовлено, так як вони містять персональні дані боржника.
Вказані обставини свідчать про те, що позивачці не були передані документи, які засвідчують права, що їй передаються, тобто сторонами договору відступлення права вимоги № 2698-02 від 01 квітня 2020 року не дотримано вимог ч.1 ст.517 ЦК України.
Також у пункті 2.2 договору відступлення права вимоги № 25/01-18/2698 від 25 січня 2018 року, укладеного між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості», сторони визначили, що з моменту відступлення права вимоги новий кредитор заміняє кредитора у всіх правовідносинах, які склалися між кредитором і боржником, у межах даної суми заборгованості боржника, яка може бути стягнута відповідно до норм чинного законодавства, та має право вимагати повернення цих коштів від боржника.
Згідно з пунктом 2.3 зазначеного договору, плата за здійснення відступлення права вимоги за цим договором становить 89% від суми основного зобов`язання боржника, а саме, в розмірі 14 284 грн 50 коп.
Плата за відступлення права вимоги за цим договором складається з трьох частин та здійснюється наступним чином: а) новий кредитором сплачує на користь кредитора 0,8% від ціни договору протягом двадцяти шести днів від дня підписання цього договору; б) новий кредитор сплачує на користь кредитора 8% від ціни договору протягом ста двадцяти п`яти днів від дня підписання цього договору; в) решту відсотків від ціни договору новий кредитор сплачує на користь кредитора протягом восьми днів з дня отримання від боржника коштів, але не пізніше ніж через вісім років з дня укладення цього договору (пункт 2.4 договору відступлення права вимоги № 25/01-18/2698 від 25 січня 2018 року).
Разом з тим, позивачкою не надано суду доказів перерахування суми фінансування за відступлення права вимоги, визначені підпунктами «а» та «б» пункту 2.4 договору відступлення права вимоги № 25/01-18/2698 від 25 січня 2018 року.
Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено належним чином факт виникнення у неї прав вимоги, що відступаються за укладеним договором відступлення права вимоги № 2698-02 від 01 квітня 2020 року.
Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 2-768/11 (провадження № 61-8794св20).
Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
До того ж колегія суддів враховує, що за умовами договору відступлення права вимоги №25/01-18/2698, укладеного 25 січня 2018 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості», а також за умовами договору відступлення права вимоги №2698-02, укладеного 01 квітня 2020 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_1 , предметом права вимоги були зобов`язання ОСОБА_2 з виплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 2015/12-03 від 03 грудня 2015 року та додатку № 1, що був укладений між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості».
Однак, матеріали справи не містять будь яких доказів укладення між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості» додатку № 1 до договору про надання правової допомоги №2015/12-03 від 03 грудня 2015 року.
Крім того, у договорі відступлення права вимоги №25/01-18/2698, укладеного 25 січня 2020 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості», та у договорі відступлення права вимоги №2698-02, укладеного 01 квітня 2018 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та            ОСОБА_1 , перелік актів здачі-приймання робіт складених АО «Ліга Справедливості» на підтвердження виконання умов договору про надання правової допомоги № 2015/12-03 від 03 грудня 2015 року та додатку № 1 - не є однаковим.
Суд першої інстанції на зазначені вище обставини справи, вимоги закону та правові висновки Верховного Суду, уваги не звернув і, як наслідок не перевірив чи набула позивачка право вимоги за договором про відступлення права вимоги № 25/01-18/2698 від 25 січня 2018 року.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем прийнята робота, виконана          АО «Ліга Справедливості», і не висловлено заперечень проти обставин, викладених у позовній заяві, колегія суддів вважає безпідставними, так як матеріали справи не містять доказів, що відповідачем прийнята робота адвокатського об`єднання, зокрема, зазначена в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 10 квітня 2017 року № ОУ-0000408 на суму 2 500 грн 00 коп.; від 25 травня 2017 року № ОУ-0000490 на суму 1 250 грн 00 коп.; від 22 вересня 2017 року № ОУ-0000745 на суму 1 250 грн 00 коп.; від 21 вересня 2017 року                   № ОУ-0000742 на суму 5 000 грн 00 коп., а згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому колегія суддів враховує, що відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог не позбавляє позивача обов`язку надати докази на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки принцип змагальності  полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. 
До того ж сам факт можливого прийнята відповідачем роботи, виконаної АО «Ліга Справедливості», не спростовує того, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не доведено набуття права вимоги за договором про відступлення права вимоги                          № 25/01-18/2698 від 25 січня 2018 року.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою не доведено набуття права вимоги за договором про відступлення права вимоги № 25/01-18/2698 від 25 січня 2018 року.
Тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 з підстав недоведення існування заборгованості відповідача перед АО «Ліга Справедливості» на момент переходу права вимоги, є помилковим.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови.
Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,  
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2021 року в мотивувальній частині змінити, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: