ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3303/22 Справа № 199/4270/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - СПАЇ В. В. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А : 

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди 08 квітня 2018 року він був власником автомобіля OPEL Vivaro р/н НОМЕР_1 . 08 квітня 2018 року водій ОСОБА_2 , рухаючись у місті Дніпрі по Донецькому шосе в районі електроопори №5010А, керуючи власним транспортним засобом OPEL р/н НОМЕР_2 під час виконання маневру зміни напрямку руху ліворуч не переконався в безпеці та допустив зіткнення з транспортним засобом OPEL Vivaro р/н НОМЕР_1 , який продовжуючи неконтрольований рух, здійснив наїзд на колісовідбійний брус. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, позивач також отримав тілесні ушкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення (справа №199/3371/19). З метою встановлення вартості матеріальної шкоди позивачем була проведена експертиза, згідно з якою матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля Opel Vivaro 2.5 р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , становить 244 484,98 грн. Цивільна відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована в страховій компанії EUROINS UKRAINE. Згідно полісу №AM /6025205 встановлені наступні розміри страхових сум (в межах яких страховик здійснює регламентні виплати): 100 000,00 грн. у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих; 200 000,00 грн. у випадку заподіяння шкоди життю і здоров`ю потерпілих, франшиза - 0 грн. 12 лютого 2020 року позивач отримав страхове відшкодування в розмір 100 000,00 грн., розмістив оголошення на сайті https://auto.ria.com/ про продаж свого автомобіля та продав його за 29 294,00 грн. ОСОБА_3 .. На переконання позивача, відповідач повинен відшкодувати різницю між майновою шкодою та розміром страхового відшкодування та вартістю залишків проданого транспортного засобу (144 484,98 - 29 294,00 грн. = 115 190, 98 грн.).
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 115 190, 98 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн..
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Відмовляючи у стягненні матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем розміру матеріального збитку. При цьому, відмовляючи у стягненні моральної шкоди, суд виходив з того, що відшкодування моральної шкоди становить обов`язок страховика - ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна». 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції висновок експерта від 30 червня 2019 року проігнорував, не надавши йому відповідної правової оцінки. Крім того, апелянт вказує, що відповідачем не спростовані позовні вимоги. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 08 квітня 2018 року водій ОСОБА_2 у місті Дніпрі по Донецькому шосе в районі електроопори №5010А, керуючи транспортним засобом OPEL Combo державний номерний знак НОМЕР_2 , під час виконання маневру зміни напрямку руху ліворуч не переконався в безпеці та допустив зіткнення з транспортним засобом OPEL Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який продовжуючи неконтрольований рух здійснив наїзд на колісовідбійний брус. 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.
Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Зобов`язання з боку страховика в частині виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, виконано.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Виходячи зі змісту ст. 1194 ЦК України, потребує встановленню розмір шкоди, після чого для особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає обов`язок сплатити різницю між цим розміром та страховим відшкодуванням.
Висновком експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Пилипенка О.С. №108/19А від 30 червня 2019 року встановлено, що ринкова вартість досліджуваного автомобіля OPEL Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 становить 244 484,98 грн..
Відповідач заперечував проти такого висновку, вважав його таким, що складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, оскільки у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8 до Методики, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.
На підтвердження обставин (фактів), якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову, відповідач надав відповідь на адвокатський запит суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , згідно з якою відповідно до п. 7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. 
Згідно вказаного додатку №8 до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням рекомендовано до використання Періодичний довідник «Бюлетень авто товарознавця». – ДНДІСЕ, ІОЦ СЕЦ, Донецьк. За даними вказаного довідника середньо ринкова вартість продажу колісного транспортного засобу (КТЗ), зазначеного у запиті, станом на 08 квтітня 2019 року становить 198 890 грн..
Згідно ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом, проведення оцінки майна є обов`язковим.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 № 142/5/2092, відповідно до якої її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Мета застосування Методики визначена у п. 1.4 Методики.
Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості (п. 2.4 Методики).
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту (п. 8.1 Методики).
Згідно Висновку експерта від 24 червня 2021 року №СЕ-19/104-21/16004 АВ, середня ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля Opel Vivaro CDTi Bus 2.5 р/н НОМЕР_1 на 08 квітня 2019 року складала 246 215,82 грн..
Втім, даний висновок виконаний без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов, в яких він експлуатувався (зберігався) станом на момент дорожньо-транспортної пригоди.
Неврахування зазначених показників для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, є порушенням Методики.
Окрім того, середня ринкова вартість транспортного засобу не ототожнюється із матеріальними збитками, завданими власнику в разі пошкодження КТЗ, а є складовою при розрахунку матеріального збитку.
Оскільки в даній справі з урахуванням предмета та підстав поданого позову визначальним є визначення матеріальних збитків (а не середньої ринкової вартості транспортного засобу), а визначення таких збитків станом на час розгляду справи унеможливлено через відчуження позивачем пошкодженого транспортного засобу, суд вірно вважав даний доказ (висновок судового експерта від 24 червня 2021 року) неналежним, оскільки він не містить інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Пилипенка О.С. №108/19А від 30 червня 2019 р., згідно з яким матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля OPEL Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження становить 244 484,98 грн. виконаний з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 №142/5/2092, з огляду на наступне.
Так, відповідно до вказаного висновку від 30 червня 2019 року при визначенні ринкової вартості КТС на момент дорожньо-транспортної пригоди експерт ОСОБА_5 зазначив, що у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, в такому випадку застосування довідкових даних не представляється можливим.
Втім, при виготовленні вказаного експертного дослідження поза увагою залишилося те, що відповідно до п. 7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 №142/5/2092 у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.
У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. 
Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.
Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації.
Вказане свідчить про наявність порушення з боку ОСОБА_5 вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 №142/5/2092 при визначенні матеріального збитку, відтак, вказаний висновок експертного дослідження від 30 червня 2019 р. є недопустимим на підставі ч. 1 ст. 78 ЦПК України.
Згідно з відповіддю СПД ОСОБА_4 від 01 квітня 2021 року на адвокатський запит адвоката Чіп Я.М., згідно вказаного додатку №8 до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням рекомендовано до використання Періодичний довідник «Бюлетень авто товарознавця». – ДНДІСЕ, ІОЦ СЕУ, Донецьк. За даними вказаного довідника середньо ринкова вартість продажу колісного транспортного засобу (КТЗ), зазначеного у запиті, станом на 08 квітня 2019 року становить 198 890 грн..
Разом з тим, визначена у відповіді від 01 квітня 2021 року середньоринкова вартість продажу автомобіля Opel Vivaro CDTi Bus 2.5 р/н НОМЕР_1 не може бути взята судом до уваги при визначенні матеріального збитку, оскільки відповідь СПД ОСОБА_4 в силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України не є допустимим доказом.
Встановивши вказані обставини справи, а також надані позивачем докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми матеріального збитку, так як вона є недоведеною.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).
При цьому, відмовляючи у стягненні моральної шкоди, суд вірно виходив з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 5 ст. 23 ЦК України).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
За ст. 23 зазначеного вище закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Можливість ефективного захисту прав у судовому порядку є запорукою дотримання принципу верховенства права та виконання вимог ст. 15 ЦК України, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині доступу до справедливого суду та забезпечення права на ефективний засіб юридичного захисту.
Відповідно до полісу №АМ /6025205 встановлені наступні розміри страхових виплат: 100 000 грн. у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих, 200 000 грн. у випадку заподіяння шкоди життю і здоров`ю потерпілих, франшиза – 0 грн.
Керуючись вказаними нормами права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відшкодування моральної шкоди становить обов`язок страховика - ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», а тому позивачем пред`явлено позов не до тієї особи, яка повинна відповідати.
Доводи апелянта в скарзі про те, що суд першої інстанції висновок експерта від 30 червня 2019 року проігнорував, не надавши йому відповідної правової оцінки, тоді як відповідачем не спростовані позовні вимоги, - колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі. 
Крім того, вказані доводи були предметом дослідження судом першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, врахувавши заявлені позовні вимоги та підстави, на які сторони посилалися в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2021 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко