УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/460/21 Головуючий у 1-й інст. Хомич В. М. 
Категорія ч.6 ст.481 МК України Доповідач Зав`язун С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді                                Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря                                Гонгало Н.В.,
представника митниці                        Кондратюка І.О.,
захисника                                        Кондратюка О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Держмитслужби Кондратюка І.О. на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 28 квітня 2022 року,
ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою закрито провадження у справі про притягнення 
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно постанови суду, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення 10.09.2021 у секторі митного оформлення "Баранівка" митного поста "Новоград-Волинський" Житомирської митниці під час митного оформлення товару за митною декларацією типу ЕК10АА № UA101100/2021/000884 встановлено, що у графі 50 декларації зазначено водія ОСОБА_2 . Під час проведення митного контролю із застосуванням АСУ ризиками вказаною ЕМД отримано перелік обов`язкових форм митного контролю. За кодом 000 з інформаційним повідомлення «по фізичній особі (гр.50), можливо є орієнтування». При перевірці інформації встановлено, що орієнтування від 05.05.2021№ 7.7-28-03/45-795 Закарпатської митниці дійсно стосується ОСОБА_3 , а саме останнім ввезено транспортний засіб комерційного призначення VOLVO реєстрацій номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Словацька Республіка, vin НОМЕР_2 , ввезеного на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» 28.06.2019 через пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці.
Також при перевірці ЦБД ЕАІС інформації по транспортному засобу (напівпричепу) з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , країна реєстрації Словацька Республіка, vin НОМЕР_2 , ввезеного ОСОБА_1 28.06.2019 на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» встановлено факт порушення строків зворотнього вивезення зазначеного транспортного засобу.
Таким чином ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, зазначені дії мають ознаки ч.6 ст.481 МК України.
В апеляційній скарзі представник Житомирської митниці Держмитслужби Кондратюк І.О. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті.
При цьому, зазначає, що адміністративна відповідальність є індивідуальною, і може застосовуватись до особи, що вчинила правопорушення і не пов`язана з виконанням вказаною особою трудових відносин. Звертає увагу, що ч.2 ст.108 Митного кодексу України встановлено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких воші були ввезені. Звертає увагу, що відповідно до розділу VIII Наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою, забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, тощо, в свою чергу, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутися до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Наголошує, що у відповідності до баз даних ЄАІС вказаний транспортний засіб 23.04.2020, як і попередні рази, в`їхав на митну територію України порожнім, тобто без вантажу, а відповідно без обов`язку перед перевізником та митним органом доставити товар до митного органу. При цьому, при в`їзді на митну територію України, водієм, в тому числі до митного контролю та митного оформлення вказаного вище комерційного транспортного засобу, у відповідності до підпункту а, п.1, ч.1 ст.335 Митного кодексу України подані документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію, тобто здійснено декларування вказаного транспортного засобу в митному режимі «тимчасове ввезення». У відповідності до ст.222 Митного кодексу України порожні транспортні засоби комерційного призначення та автотранспортні засоби, які перевозять пасажирів через митний кордон України, декларуються шляхом подання національних реєстраційних документів. Таким чином, саме водієм ОСОБА_1 , при перетині митного кордону України, шляхом вчинення дій, задекларовано транспортний засіб VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Словацька Республіка, vin НОМЕР_2 і не дотримано вимог митного режиму, щодо термінів перебування на митній території України транспортного засобу комерційного призначення. Вважає, що на момент перетину митного кордону України перевізник не надавав послуги з перевезення, а водій при ввезенні транспортного засобу на митну територію України діє від імені перевізника як особа яка займає посаду на вказаному підприємстві, саме ОСОБА_4 перебував за кермом транспортного засобу здійснював фізичну доставку транспортного засобу. Звертає увагу і на положення п.3 ч.1 ст.191 Митного кодексу України, перевізнику надано право замінювати особу (водія), що здійснює перевезення, як особу яка відповідальна за доставку товару до митниці призначення, тобто, водій є відповідальним за доставку вантажу. Посилаючись на зазначене, наголошує, що вина ОСОБА_5 доведена матеріалами справи в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника митниці в підтримку поданої апеляційної скарги, захисника, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив постанову місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах, передбачених ст.294 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). 
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищенаведених норм закону.
Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч.6 ст.481 МК України, полягає у перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно ст.ст.105, 189 МК України, у митний режим тимчасового ввезення можуть бути поміщені транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України
Згідно ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч.2 ст.108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Відтак, порушення строків реекспорту може мати правові наслідки у виді притягнення до адміністративної відповідальності заст.481 МК України.
При цьому, статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення VOLVO реєстрацій номер SK M1336 DV, країна реєстрації Словацька Республіка, vin НОМЕР_2 . Зокрема, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 звертався із заявою про продовження строку вивезення транспортного засобу з посиланням на поважність причин не вивезення його у визначений строк, до митних органів України.
Між тим, на переконання апеляційного суду, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення із мотивів викладених в мотивувальній частині постанови, не можуть бути визнані обґрунтованими з таких підстав.
Так, згідно ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні таких порушень підприємствами є посадові особи цих підприємств.
Підп. 43 ч.1 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Як вбачається із постанови та матеріалів справи, в судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, а апеляційним судом перевірено, що між словацькою фірмою OLEKSIY- TRANS & Company.s.r.o. Stavbarov 3, 071 01 Michalovce, яка є власником транспортного засобу комерційного призначення VOLVO реєстрацій номер НОМЕР_1 , та громадянином ОСОБА_1 існують трудові відносини, при виконанні яких останній ввіз на митну територію України 28.06.2019 року транспортний засіб марки VOLVO реєстрацій номер НОМЕР_1 .
Апеляційний суд, вважає помилковими твердження суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не є посадовою особою, а є лише працівником компанії, який на підставі трудового договору наділений правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей щодо транспортного засобу комерційного призначення від імені декларанта компанії, оскільки з огляду на положення підп.41 ч.1 ст.4 МК України до посадових осіб, як суб`єктів адміністративної відповідальності за порушення митних правил належать і інші працівники, які в силу трудових відносин відповідальні за додержання митного законодавства, а тому оскільки ОСОБА_1 , будучи водієм-працівником вказаної словацької фірми здійснив ввезення транспортного засобу на митну територію України, саме в нього виник обов`язок по вивезенню даного автомобіля за межі території України у строк передбачений законодавством.
Крім того, згідно з ч.ч.1, 2 ст.71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.
Отже, скориставшись правом, відповідно до ст.71 МК України, обравши митний режим транзиту, ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженою на декларування транспортного засобу комерційного призначення від імені декларанта зобов`язувався дотримуватись його умов, визначених ст.ст.92, 93, 95 МК України.
Ч.5 статті 266 встановлено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
За викладених обставин ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності за ч.6 ст.481 МК України.
Розглянувши по суті адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 апеляційним судом встановлено, що 10.09.2021 року у секторі митного оформлення «Баранівка» митного поста «Новоград-Волинський» Житомирської митниці під час митного оформлення товару за митною декларацією типу ЕК10АА № UA101100/2021/000884 встановлено, що у графі 50 декларації зазначено водія ОСОБА_2 . Під час проведення митного контролю із застосуванням АСУ ризиками вказаного ЕМД отримано перелік обов`язкових форм митного контролю. За кодом 000 з інформаційним повідомлення «по фізичній особі (гр.50), можливо є орієнтування». При перевірці інформації встановлено, що орієнтування від 05.05.2021№ 7.7-28-03/45-795 Закарпатської митниці дійсно стосується ОСОБА_3 , а саме останнім ввезено транспортний засіб комерційного призначення VOLVO реєстрацій номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Словацька Республіка, vin НОМЕР_2 , ввезеного на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» 28.06.2019 через пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці.
Також при перевірці ЦБД ЕАІС інформації по транспортному засобу (напівпричепу) з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , країна реєстрації Словацька Республіка, vin НОМЕР_2 , ввезеного ОСОБА_1 28.06.2019 на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» встановлено факт порушення строків зворотнього вивезення зазначеного транспортного засобу.
Таким чином ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.
З огляду на наведене, дії ОСОБА_1 органом митниці вірно кваліфіковано за ч.6 ст.481 МК України.
Згідно положень ч.1 ст.495 МКУ доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП та ч.2 ст.495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наведені докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, апеляційний суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена повністю.
 Вказаний висновок підтверджується наступними доказами:
- протоколом про порушення митних правил №0525/101000/21 від 13 вересня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 на митну територію України більше ніж на тридцять діб ( а.1-6);
- доповідною запискою завідувача сектора митного оформлення «Баранівка» митного поста «Новоград-Волинський» ОСОБА_6 , з якої встановлено, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 на митну територію України більше ніж на тридцять діб (а.8);
- поясненнями ОСОБА_1 у яких зокрема зазначив, що він взяв на себе зобов`язання по вивезенню з території України автомобіля VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_3 , однак ним цього зроблено не було (а.9);
- витягом з баз даних АСМЛ «Інспектор» орієнтування по фізичній особі №7.7-28-03/45-795 від 05.05.2021, відповідно до якого, громадянином ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб комерційного призначення VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Словацька Республіка, vin НОМЕР_2 на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» 28.06.2019 через пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці (а.10);
- завіреною копією ЕМД типу ЕК10АА від 13.09.2021 UA101100/2021/000884, з якої встановлено, що у графі 50 зазначено водія ОСОБА_1 (а.11-12);
- завіреною копією паспорта та ідентифікаційного коду громадянина України ОСОБА_1 (а.13-16);
- витягом з АСМО «Інспектор» за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску щодо перетину державного кордону, відповідно до якого вказаний транспортний засіб комерційного призначення реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 був ввезений 28.06.2019 та не був вивезений за межі митної території України (а.17-22).
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
У відповідності до ст.ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 апеляційний суд враховує пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що за Києвом на трасі Київ-Чернігів відбулась поломка транспортного засобу, внаслідок чого рухатись далі в нього не було змоги (а.с. 9), а також постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 29.07.2019 року, яка підтверджує, що 29.06.2019 року при керуванні ввезеним транспортним засобом марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_3 , вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.38), а також довідку районного управління поліції м. Міхаловце Словацька Республіка, згідно якої транспортний засіб VOLVO реєстрацій номер НОМЕР_1 , на підстави заяви власника, знято з обліку (а.41).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому, необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Враховуючи дані особи-порушника ОСОБА_1 , який, є особою молодого віку, вчинив дане адміністративне правопорушення вперше, й те, що неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу було зумовлене, у тому числі, потраплянням автомобіля в дорожньо-транспортну пригоду, беручи до уваги відсутність корисливого мотиву, а також ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення й те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.
На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі за ч.6 ст.481 МК України стосовно ОСОБА_1 , а апеляційна скарга представника митниці - до задоволення частково.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Держмитслужби Кондратюка І.О. задовольнити частково.
Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 28 квітня 2022 року, щодо ОСОБА_1 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України закрити.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського 
       апеляційного суду                                                 С.М. Зав`язун