ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року                                                                               Справа № 924/891/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Петухов М.Г. 

секретар судового засідання Шилан О.С. 

за участю представників сторін:
позивача - пред-к Пашинов І.В.
відповідача - адв. Савчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу  Фермерського господарства "ВІРА" 
на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. ухваленого у                              м. Хмельницькому, повний текст складено  24.01.2022 р.
у справі № 924/891/21 (суддя М.В. Смаровоз)
за позовом Акціонерного товариства "Агропросперіс Банк"   
до Фермерського господарства "ВІРА" 
до ОСОБА_1  
про стягнення 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 24884,96 грн. заборгованості за відсотками, 542,44 грн. пені,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі № 924/891/21 позов Акціонерного товариства "Агропросперіс Банк" задоволено. Відповідно до рішення підлягає стягненню з Фермерського господарства "ВІРА" на користь  позивача АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 24884,96 грн. заборгованості за відсотками та 542,44 грн. пені. Відповідно до рішення суду першої інстанції обов`язок Фермерського господарства "ВІРА" зі сплати 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 24884,96 грн. заборгованості за відсотками, 542,44 грн. пені є солідарним (інший солідарний боржник – ОСОБА_1 ). Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Агропросперіс Банк" 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 24884,96 грн. заборгованості за відсотками, 542,44 грн. пені. Обов`язок ОСОБА_1 зі сплати 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 24884,96 грн. заборгованості за відсотками, 542,44 грн. пені є солідарним (інший солідарний боржник – фермерське господарство "ВІРА").
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Фермерське господарство "ВІРА" подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Скаржник вважає, що рішення ухвалене Господарським судом Хмельницької області із порушенням норм процесуального та матеріального права.
Скаржник посилається на п. 11.3 статті 11 Генерального кредитного договору № 686 від 23 березня 2020 року і доводить, що 29 липня 2021 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу за вих.№ 41-1065 від 28 липня 2021 року про повне дострокове погашення кредиту, після чого кредитні відносини між позивачем та відповідачем є припиненими. Зазначає, що оскільки позивач у вимозі від 28 липня 2021 року не визначив дати припинення кредитних відносин, а тому кредитні відносини є припиненими з 29 липня 2021 року, а саме - з дати направлення повідомлення 29 липня 2021 року.
Звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі        № 922/4076/20 і доводить, що підставами припинення нарахування відсотків по кредиту, з настанням яких припиняється право кредитодавця нараховувати та стягувати проценти за правомірне користування кредитом, є сплив визначеного договором строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Посилається на норми ст. 1048 та 1054 ЦК України та стверджує, що відсотки мають бути нараховані виключно до 29.07.2021 р. Однак зі змісту позовної заяви неможливо визначити, яким чином позивач обраховував суму зобов`язання, а тому в цій частині у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.
Також доводить, що з огляду на норми розділу IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р.    № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-Соv-2», якою установлено з 12.03.2020 р. на всій території України карантин та який станом на момент ухвалення місцевим господарським судом рішення у цій справі не завершився, нарахування позивачем пені за прострочення сплати заборгованості за тілом кредиту з 06.05.2021 р. у сумі 542,44 грн. є безпідставним та таким, що суперечить зазначеним нормам матеріального права.
Просить врахувати викладене і задовільнити повністю апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10 січня 2022 року у даній справі.

Позивач Акціонерне товариство "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" подав відзив на апеляційну скаргу і вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Доводить безпідставність твердження відповідача, що позивач неправомірно нарахував проценти поза межами строків кредитування, оскільки умови договору про нарахування процентів за користування кредитом до моменту фактичного повернення кредиту мають враховуватись. Посилається при цьому на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17.
Посилається на ст. 536, 625, 1048, 1050 ЦК України і доводить, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Звертає увагу на умови генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р.,  кредитної угоди до генерального кредитного договору N 1-686 від 23.03.2020 р., договору про внесення змін та доповнень N 1 до кредитної угоди від 23.12.2020 р., договору про внесення змін та доповнень N 2 до кредитної угоди від 22.04.2021 р., і стверджує, що виходячи у сукупності із умов укладених сторонами договорів, норм чинного законодавства України та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17 можна дійти висновку, що твердження Фермерського господарства "ВІРА" щодо неправомірності нарахування процентів після 29.07.2021 р. є цілком безпідставними, а нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.
На підставі викладеного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі № 924/891/21 залишити без змін.

В судовому засіданні представник Фермерського господарства "ВІРА" підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача Акціонерного товариства "Агропросперіс Банк" проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_1 не забезпечила участь представника в судовому засіданні.
Матеріалами справи підтверджено, що Північно-західний апеляційний господарський суд своєчасно та в установленому порядку направив відповідачу ухвали суду від      29.03.2022 р. та від 26.04.2022 р. Ухвала суду, направлена відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повернута поштою на адресу апеляційного господарського суду з відміткою “адресат відсутній за вказаною адресою” /а.с. 155-156, 182-188 у т.1/. Колегією суддів встановлено, що адреса відповідача ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, зокрема, вказана поручителем ОСОБА_1 у договорі поруки № 1-686-пор-СОВ від 23.03.2020 р. та зазначена у листі Управління державної міграційної служби в Хмельницькій області на час розгляду справи у суді /а.с. 52 у т.1/. Відомості про інші адреси суду не повідомлені.
Колегія суддів зазначає у зв`язку з цим , що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу відповідно до норм ст.120 ГПК України.
Колегія суддів звертає увагу, що адреса відповідача перевірена судами першої і апеляційної інстанції і підтверджена матеріалами справи. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання. За наведених обставин в сукупності примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками "адресат відсутній", "закінчення терміну зберігання" тощо з урахуванням конкретних обставин справи є належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
При цьому апеляційним судом враховується, що сторони зобов`язані виявляти належну зацікавленість у розгляді справи, що узгоджується з позицією, викладеною у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", та вищенаведеними нормами Господарського процесуального кодексу України. Суд зазначає, що сторони у справі є зацікавленими особами і враховуючи принцип диспозитивності, зокрема, відповідач не позбавлений можливості вільно користуватись своїми процесуальними правами та отримувати інформацію, пов`язану із розглядом справи, що є у вільному доступі.
Враховано при цьому, що за даними ЄДРПОУ на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції Свидинюк Олена Володимирівна є керівником відповідача Фермерського господарства "ВІРА", представник якого був присутній в судовому засіданні на підставі договору про надання правничої допомоги, підписаного головою ФГ "Віра" Свидинюк О.В.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представника ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників Фермерського господарства "ВІРА", Акціонерного товариства "Агропросперіс Банк", вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
23.03.2020 р. Акціонерним товариством "АГРОПРОСПЕРІС БАНК"/кредитором та Фермерським господарством "ВІРА"/позичальником укладений генеральний кредитний договір № 686, на піставі якого кредитор надає позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених цим договором та кредитними угодами, що укладатимуться в межах даного договору, а позичальник, в свою чергу, зобов`язується повернути отримані кредитні кошти та сплатити кредитору проценти та інші платежі в порядку та на умовах, що визначені цим договором та відповідними кредитними угодами, укладеними в межах цього договору /а.с.5-11 у т.1/.
Згідно із п. 1.4. договору сума кредиту, наданого в межах цього договору, не може перевищити еквівалент 5000000 грн. за курсом, встановленим Національним банком України на дату надання/погашення чергового траншу кредиту за договором та/або укладення кредитної угоди в межах цього договору щодо надання кредитних коштів.
За умовами п. 1.5. договору підставою для надання кредитором позичальнику кредитних коштів є цей договір та укладена сторонами відповідна кредитна угода щодо надання кредитних коштів, що є невід`ємною частиною цього договору.
Термін дії цього договору встановлений до 22.03.2027 р. Строк користування кредитом, виданим в межах цього договору, встановлюється кредитною угодою (п. 1.6.).
Відповідно до п. 2.1. договору протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, максимальний розмір яких в межах цього договору становить 40% процентів річних та розраховується на основі фіксованої процентної ставки або змінюваної процентної ставки.
Процентна ставка може бути виражена як числом, так і формулою, яка може включати складові, що можуть час від часу змінюватися. Сторони погодили, що вираження розміру процентів у вигляді формули з такими змінними складовими цілком відповідає волі сторін і така зміна не може розглядатися як одностороння зміна умов договору/кредитної угоди, оскільки сторони наперед обумовили настання або зміну своїх прав та обов`язків відповідною обставиною.
Кінцевий термін погашення кредиту відповідно до кредитної угоди до договору не може перевищувати термін дії, встановлений п. 1.6. цього договору (п. 3.2.).
Зобов`язання позичальника забезпечуються заставою майна, що належить позичальнику або будь-якій третій особі, шляхом оформлення відповідного договору застави/іпотеки/поруки, що вчинений на користь кредитора протягом строку дії договору    (п. 3.4).  
Згідно із п. 6.2. договору за порушення строків повернення кредитних коштів, сплати процентів за кредитними угодами, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним по день фактичного виконання грошового зобов`язання включно.
Як передбачено п.п. 7.1. договору кредитор має право: у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту, виявлення фактів нецільового використання кредитних коштів (їх частки), стягувати штрафні санкції в порядку та на умовах згідно укладених правочинів та або вимагати дострокового повернення кредитних коштів та/або звернути стягнення на предмет забезпечення згідно умов укладених правочинів та договорів забезпечення.
Відповідно до п. 11.1. договору у разі настання обставини невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за правочинами, укладеними в рамках цього договору, а також інших обставин, які свідчать про те, що зобов`язання позичальника за цим договором та правочинами, укладеними в межах цього договору не будуть виконані, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких кредитних угод (договорів) вжити один або декілька наступних заходів: a) відмовити в наданні кредитних коштів або їх частини за договором; b) скасувати ліміт або встановити розмір ліміту в розмірі фактичної заборгованості позичальника за наданими кредитними коштами; c) вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за правочинами, укладеними в межах цього договору; d) вимагати від позичальника надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань позичальника за правочинами, укладеними в межах цього договору.
Згідно із п. 11.3. договору якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у підпунктах а), b), с) пункту 11.1. цієї статті, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання кредитора, щодо надання кредиту, є припиненими з дати направлення кредитором відповідного повідомлення або з іншої дати, визначеної кредитором самостійно.
Як передбачено п. 11.4. договору позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні кредитора і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше 10 календарного дня з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений менший строк). У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги, кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення, пред`явити вимогу позичальнику/поручителям/ майновим поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за договором, які не суперечать законодавству України.
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до дати погашення всіх зобов`язань, що виникли на підставі цього договору (п. 15.1.).
Договір підписаний та скріплений печатками сторін.
23.03.2020 р. Акціонерним товариством "АГРОПРОСПЕРІС БАНК"/кредитором та Фермерським господарством "ВІРА"/позичальником укладено кредитну угоду до генерального кредитного договору № 1-686, відповідно до п. 1 якого ця кредитна угода укладена в межах ліміту фінансування, на умовах та в межах строків дії генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. /а.с. 12-13 у т.1/.
Відповідно до умов даної кредитної угоди кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії в сумі 600000 грн., а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші визначені договором обов`язки      (п. 2.).
Кінцевий термін надання кредиту – 01.08.2020 р. (останній день строку, коли позичальник може отримати кредит або його частину (п. 3.).
Відповідно до п. 4. договору погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії (додаток №1 до кредитної угоди). Кінцевий термін погашення кредиту – 20.11.2020 р. (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за цією кредитною угодою).
Як передбачено п. 6. договору протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору щомісяця в строк з 1 (першого) по 5 (п`яте) число кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані, проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується: на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 24 % проценти річних.
Відповідно до п. 6.2. договору сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником умов пункту 9 цієї кредитної угоди, розмір процентної винагороди (процентів) за користування кредитними коштами починаючи з дати, наступної за датою відправлення кредитором повідомлення про виявлення порушення, автоматично встановлюється в розмірі 26% процентів річних.
Угода підписана сторонами та скріплена їх печатками.
Відповідно до додатку № 1 до кредитної угоди № 1-686 від 23.03.2020 р. «Графік зменшення ліміту кредитної лінії» позичальник зобов`язується згідно умов кредитної угоди № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. повернути кредитору суму кредиту у терміни, передбачені графіком: 23.03.2020 р. – 600000 грн., 20.10.2020 р. – 300000 грн., 20.11.2020 р. – 0,00 (п. 2.).
23.12.2020 р. Акціонерним товариством "АГРОПРОСПЕРІС БАНК"/кредитором та Фермерським господарством "ВІРА"/позичальником укладений договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитної угоди /а.с.14 у т.1/, відповідно до п. 1 якого cторони дійшли взаємної згоди викласти п. 4 кредитної угоди в наступній редакції: «Кінцевий термін погашення кредиту – 20.03.2021р. (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за цією кредитною угодою).
22.04.2021 р. АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" та позичальником Фермерським господарством "ВІРА" укладений договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитної угоди, відповідно до п. 1 якого сторони дійшли взаємної згоди викласти п. 4 кредитної угоди в наступній редакції: «Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії (додаток № 1 до кредитної угоди). Кінцевий термін погашення кредиту – 20.10.2021 р. /а.с.15 у т.1/.
Згідно із п. 2 договору сторони дійшли взаємної згоди доповнити кредитну угоду графіком зменшення ліміту кредитної лінії в редакції додатку № 1 до цього договору про внесення змін та доповнень.
Відповідно до додатку № 1 до договору про внесення змін та доповнень № 2 від 22.04.2020 р. до генерального кредитного договору «Графік зменшення ліміту кредитної лінії» позичальник зобов`язується згідно умов вищезазначеної кредитної угоди № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. повернути кредитору суму кредиту у терміни, передбачені наступним графіком: 23.03.2020 р. – 600000 грн., 20.10.2020 р. – 30000 грн., 20.09.2021 р. – 135000 грн., 20.10.2021 р. – 0,00 /а.с.16 у т.1/.
23.03.2020 р. Акціонерним товариством "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", ОСОБА_1 як поручителем та Фермерським господарством "ВІРА"  як позичальником укладений договір поруки № 1-686-пор-СОВ, відповідно до п. 1.2. якого сторони цього договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням позичальника, які виникають з умов кредитної угоди № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. з усіма змінами та доповненнями до нього, за умови якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 600000 грн., а позичальник зобов`язується перед банком повернути кредитні кошти шляхом сплати суми кредиту (частини кредиту), відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії, щомісячної сплати процентів, комісій, а також штрафів та пені, в розмірах, строки та на умовах, обумовлених кредитним договором. Строк остаточного виконання зобов`язань за кредитним договором - не пізніше 20.11.2020 р. у відповідності до положень кредитного договору та/або договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору /а.с.17-20 у т.1/.
Згідно із п. 1.4. договору поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, в обсязі визначеному у п. 1.2. цього договору, в тому числі й в разі пред`явлення банком вимоги до позичальника достроково виконати зобов`язання за кредитним договором згідно його умов.
Сторони цього договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. Банк має право вимагати виконання зобов`язань за кредитним договором як від позичальника, так і від поручителя; так і від них обох одночасно. Банк, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від іншого солідарного боржника (п. 2.1.).
Як передбачено п. 3.1. договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, що забезпечені порукою за цим договором, банк звертається до поручителя з письмовим повідомленням про факт порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором з викладенням змісту цього порушення та з вимогою до поручителя виконати забезпечені цим договором зобов`язання за позичальника, а поручитель зобов`язується виконати таку вимогу банку протягом двох банківських днів з моменту отримання такого повідомлення.
Відповідно до п. 4.1. договору сторони цього договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.
Сторони цього договору встановлюють, що поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, виплачує, в безспірному порядку банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на дату виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість позичальника, за кожний день прострочки, від несвоєчасно погашеної суми заборгованості. При цьому, моментом виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість позичальника, рахується день, наступний за днем, коли повинен бути погашений кредит (частина кредиту) та/або проценти, та/або комісії за кредитним договором. Про виникнення заборгованості позичальника банк повідомляє поручителя письмово (п. 4.2.).
Сторони цього договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання усіма сторонами та втрачає свого дію з моменту повного виконання позичальником забезпеченого ним зобов`язання за кредитним договором в тому числі й зобов`язань по сплаті неустойки та відшкодуванню збитків та/або належного виконання поручителем зобов`язань за цим договором. При цьому, сторони констатують, що строк закінчення цього договору не вказується сторонами конкретно, так як він визначається моментом повернення суми кредиту за кредитним договором (п. 5.1.).  Договір підписаний сторонами.
23.12.2020 р. Акціонерним товариством "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", ОСОБА_1  як поручителем та Фермерським господарством "ВІРА"  як позичальником укладений договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки № 1-686-СОВ від 23.03.2020 р., відповідно до п. 1 якого сторони дійшли взаємної згоди викласти пункт 1.2. договору в наступній редакції: «Сторони цього договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням позичальника, які виникають з умов кредитної угоди №1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. з усіма змінами та доповненнями до нього (кредитний договір), за умови якого банк надає позичальнику, кредит в розмірі 271272,62 грн., а позичальник зобов`язується перед банком повернути кредитні кошти, шляхом сплати суми кредиту (частини кредиту), відповідно до терміну встановленого кредитним договором, щомісячної сплати процентів, комісій, а також штрафів та пені, в розмірах, строки та на умовах, обумовлених кредитним договором. Строк остаточного виконання зобов`язань за кредитним договором - не пізніше 20.03.2021 р. у відповідності до положень кредитного договору та/або договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору» /а.с.20 у т.1/.
22.04.2021 р. Акціонерним товариством "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", ОСОБА_1  як поручителем та Фермерським господарством "ВІРА" як позичальником укладений договір про внесення змін та доповнень № 2 до договору поруки № 1-686-пор-СОВ від 23.03.2020 р., відповідно до п. 1 якого сторони дійшли взаємної згоди викласти пункт 1.2. договору в наступній редакції: «Сторони цього договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням позичальника, які виникають з умов кредитної угоди №1-686 від 23.03.2020р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020р. з усіма змінами та доповненнями до нього, за умови якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 270327,81 грн., а позичальник зобов`язується перед банком повернути кредитні кошти, шляхом сплати суми кредиту (частини кредиту), відповідно до терміну встановленого кредитним договором, щомісячної сплати процентів, комісій, а також штрафів та пені, в розмірах, строки та на умовах, обумовлених кредитним договором. Строк остаточного виконання зобов`язань за кредитним договором - не пізніше 20.10.2021р. у відповідності до положень кредитного договору та/або договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору» /а.с.21 у т.1/.
У заяві Фермерського господарства "ВІРА" на видачу траншу № 1 від 23.03.2020 р., адресованій голові правління АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", фермерське господарство  просить надати 24.03.2020 р. транш (кредитні кошти) в сумі 600000 грн. в межах ліміту кредитної лінії згідно з умовами кредитного договору № 1-686 від 23.03.2020 р. шляхом зарахування на поточний рахунок, вказаний у заяві у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.
Акціонерним товариством "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" було надано Фермерському господарству "ВІРА" 600000 грн. кредиту відповідно до кредитного договору № 1-686 від 23.03.2020 р., що підтверджується меморіальним ордером № 18651668 від 24.03.2020 р. /а.с.23 у т.1/.
У вимогах № 41-1065 від 28.07.2021 р. та № 41-1066 від 28.07.2021 р.  Акціонерне товариство "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", керуючись положеннями генерального кредитного договору, кредитної угоди та договору поруки, а також ст. ст. 525, 526, 530, 553, 554 Цивільного кодексу України, вимагає від Фермерського господарства "ВІРА" та ОСОБА_1 в строк до 06.08.2021 р. достроково повністю сплатити заборгованість за кредитною угодою № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 p., з розрахунку на дату погашення заборгованості. У листі-вимозі зазначено, що станом на 26.07.2021 р. загальна заборгованість за кредитною угодою № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 p. складає 291283,45 грн. /а.с.24-29 у т.1/. Одержання відповідачами листів з вимогою підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 06.08.2021 р., списком відправлень рекомендованих листі № 104 та фіскальним чеком № 3000433297 від 29.07.2021 р. Відповіді на вказані вимоги відповідачі не надали, заборгованість не відшкодували – докази такого суду не представлені.
          Умовами кредитного договору визначений кінцевий термін погашення кредиту – 20.11.2020 р. (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за цією кредитною угодою). Відсотки за користування кредитом мали вноситись  позичальником як щомісячні платежі   1-5 числа кожного місяця.
Позивач у позові доводить порушення боржником умов договору генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. та кредитної угоди № 1-686 від 23.03.2020 р. та просить стягнути солідарно з відповідачів 295755,21 грн. заборгованості, з яких: 270327,81 грн. боргу за сумою кредиту, 21685,46 грн. прострочених відсотків за період з 06.05.2021 р. по 05.08.2021 р.; 3199,50 грн. відсотків за період з 06.08.2021 р. по 19.08.2021 р.; 542,44 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 06.05.2021 р. по 19.08.2021 р.
Господарський суд Хмельницької області відповідно до оскаржуваного рішення задоволив позовні вимоги повністю. Колегія суддів із висновками суду погоджується частково.
Так, на підставі договору між сторонами виникли правовідносини з кредитування, які врегульовані нормами ст.ст.1048-1056-1 Цивільного кодексу України та нормами пар.1 гл.35 ГК України.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено параграфом другим гл.71 ЦК України та не випливає із суті кредитного договору.
                    Згідно з частиною першою    статті 1048 ЦК України    позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
          Згідно з частиною другою    статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами    (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до    статті    1048 цього кодексу.
Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
          Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ФГ «ВІРА» на підставі договору кредиту отримав від позивача кошти в сумі 600000 грн. та повернув 329672,19 грн., тоді як не повернув 270327,81 грн. на умовах вищезазначеної кредитної угоди № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. та Графіку зменшення ліміту кредитної лінії. Факт виникнення заборгованості підтверджений підтверджується банківськими виписками щодо руху коштів відповідача по рахунку та розрахунком заборгованості. 
          Враховуючи підтверджений факт прострочення повернення кредиту, є правомірною, такою, що грунтується на умовах п. 7.1, 11.1 кредитного договору вимога банку про дострокове повернення кредитних коштів.
При цьому обгрунтованість позовних вимог оцінюється  також стосовно відповідачки ОСОБА_1 як поручителя.
Як зазначено вище, відповідно до п. 1.2. договору поруки № 1-686-пор-СОВ  встановлено, що поручитель ОСОБА_1 на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням позичальника, які виникають з умов кредитної угоди № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 р. з усіма змінами та доповненнями до нього, за умови якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 600000 грн., а позичальник зобов`язується перед банком повернути кредитні кошти шляхом сплати суми кредиту (частини кредиту), відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії, щомісячної сплати процентів, комісій, а також штрафів та пені, в розмірах, строки та на умовах, обумовлених кредитним договором.
Згідно із п. 1.4. договору поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, в обсязі визначеному у п. 1.2. цього договору, в тому числі й в разі пред`явлення банком вимоги до позичальника достроково виконати зобов`язання за кредитним договором згідно його умов.
Згідно із ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до норм статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 
Судом встановлено, позивач направив відповідачу ОСОБА_1  як поручителю відповідну вимогу від 28.07.2021 р. про повне дострокове погашення кредиту /а.с. 27-29 у т.1/. Реагування на вказану вимогу матеріали справи не містять.
Відповідачі не подали доказів на спростування боргу відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України.
Отже, позовна вимога про стягнення з відповідачів солідарно 270327,81 грн. заборгованості за тілом кредиту   є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Позовна вимога Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІС» про стягнення 24884,96 грн. заборгованості за відсотками за період з 06.05.2021 р. по 19.08.2021 р. повністю задоволена судом першої інстагції, проте колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки сума відсотків має бути нарахована до 29.07.2021 р. (на суму 14930,97 грн.) – тобто до дати, коли банк заявив про дострокове повернення всієї заборгованості за кредитною угодою № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від    23.03.2020 p.
Так, у вимогах Акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК"№ 41-1065 від 28.07.2021 р. та № 41-1066 від 28.07.2021 р., адресованих Фермерському господарству "ВІРА" та ОСОБА_1 , керуючись положеннями генерального кредитного договору, кредитної угоди та договору поруки, у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань   банк вимагає достроково повністю погасити усю заборгованість за кредитною угодою № 1-686 від 23.03.2020 р. до генерального кредитного договору № 686 від 23.03.2020 p. /а.с.24-29 у т.1/. 
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 910/1238/17, Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року по справі № 922/4076/20.
Верховний Суд зазначає, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Отже, право АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" стягувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося у зв`язку із пред`явленням до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, починаючи з 29.07.2021 р.
Натомість в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання і банк не позбавлений права звернутися з відповідним позовом до суду.
Суд першої інстанції викладеного не врахував та задоволив вимогу про стягнення заборгованості за відсотками повністю, тоді як сума відсотків на умовах кредитного договору має бути нарахована з 06.05.2021 р. до 29.07.2021 р., що відповідно до розрахунку суду апеляційної інстанції становить 14930,97 грн. Відповідно, у стягненні 9953,99 грн. заборгованості з відсотків за період з 29.07.2021 р. по 19.08.2021 р. слід відмовити.
Посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17 де, на його думку, зроблено висновок, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, колегія суддів відхиляє як такі, що зроблені за інших підстав заявленого позову, суб`єктного складу сторін, фактичних обставин, встановлених у справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного судового рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними.
Так у п.п. 122-123 постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17 зазначено, що нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів. Тобто нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Отже у справі 910/17048/17 кредит було повернуто до закінчення строку дії кредитних договорів і судом касаційної інстанції зроблено висновок, що нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. Натомість у справі № 924/891/21 АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" пред`явило до позичальника вимогу про повне дострокове погашення кредиту до закінчення строку дії кредитних договорів згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України
Також у п.110-112 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі                       № 910/17048/17 зазначено, що законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України).
Норма абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі                     № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків Велика Палата Верховного Суду не вбачає.
Враховуючи наведене посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17 відхиляється колегією суддів як безпідставне.
Щодо позовних вимог про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання колегія суддів  встановила таке.
Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором. Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними  санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За умовами підп. 14.2.1. п. 14.2. Генерального кредитного договору № 363 від 14.11.2018 р. сторони дійшли згоди, що позичальник, на вимогу кредитора, сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором - пеню, в відсотках річних від суми простроченого платежу, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним по дату погашення простроченого зобов`язання включно. Пеня за простроченими зобов`язаннями в іноземній валюті сплачується в гривні по офіційному курсу НБУ на дату сплати.
Судом першої інстанції задоволив позовні вимоги про стягнення з Фермерського господарства "ВІРА" та ОСОБА_1 542,44 грн. пені, обрахованої за період прострочення з 06.05.2021 р. по 19.08.2021 р.
Колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з урахуванням норм  Закону України "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19", який набрав чинності 04.07.2020 р. 
Відповідно до цього Закону Розділ IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено п. 8 та встановлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину, виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Зазначені зміни також внесено до Цивільного кодексу України (розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу доповнено п.15).
Відповідно до наведених норм нарахування пені не здійснюється з дати набрання Законом України № 691-IX від 16.06.2020 р. законної сили, тобто з 04.07.2020 р. на період дії карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зокрема: продовжено період карантину до 22.06.2020 р. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 р. № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020 р.; від 22.07.2020 р. № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020 р.; від 26.08.2020 р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020 р.; від 13.10.2020 р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020 р.; від 09.12.2020 р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021 р.; від 17.02.2021 р. № 104 продовжено період карантину до 30.04.2021 р.; від 21.04.2021 р. № 405 продовжено період карантину до 30.06.2021 р.; від 16.06.2021 р. № 611 продовжено період карантину до 31.08.2021 р.
Відповідно до наведених вище норм щодо продовження періоду карантину до 31.08.2021 р. заявлені АТ «АГРОПРОСПЕРІС» позовні вимоги про  стягнення 542,44 грн. пені за період прострочення з 06.05.2021 р. по 19.08.2021 р. не підлягають задоволенню, оскільки суперечать нормам п. 8 Розділу IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України. 
Колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.12.2019 р. у справі 917/1739/17, де зазначено, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. 
Отже, зазначення/не зазначення сторонами конкретної правової норми на обґрунтування позову чи заперечень не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.
Суд першої інстанції наведеного не врахував і задовільняючи позовну вимогу про стягнення пені, неправильно застосував норми матеріального права .
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі № 924/891/21 в частині стягнення 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 14930,97 грн. заборгованості за відсотками ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції в цій частині. Разом з тим, в частині стягнення 9953,99 грн. заборгованості за відсотками, нарахованих за період з 29.07.2021 р. по 19.08.2021 р., та 542,44 грн. пені оскаржуване рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права  і підлягає скасуванню відповідно до п.3-4 ч.1 ст.277 ГПК України із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно з ст.129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
                         
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "ВІРА" задоволити частково. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі № 924/891/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 9953,99 грн. заборгованості за відсотками, 542,44 грн. пені.
Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі № 924/891/21 у наступній редакції:
"Позов задовольнити частково.
Стягнути з Фермерського господарства "ВІРА" (Хмельницька область, Шепетівський район, село Білокриниччя, вулиця Тітова, будинок 31, код ЄДРПОУ 30157037) на користь акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" (місто Київ, вулиця Дегтярівська, 27-Т (літера А), код ЄДРПОУ 35590956) 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 14930,97 грн. заборгованості за відсотками. Обов`язок фермерського господарства "ВІРА" зі сплати 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 14930,97 грн. заборгованості за відсотками є солідарним (інший солідарний боржник – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )).
Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" (місто Київ, вулиця Дегтярівська, 27-Т (літера А), код ЄДРПОУ 35590956) 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 14930,97 грн. заборгованості за відсотками. Обов`язок ОСОБА_1 зі сплати 270327,81 грн. заборгованості по тілу кредиту, 14930,97 грн. заборгованості за відсотками є солідарним (інший солідарний боржник – фермерське господарство "ВІРА" (Хмельницька область, Шепетівський район, село Білокриниччя, вулиця Тітова, будинок 31, код ЄДРПОУ 30157037)).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Фермерського господарства "ВІРА" (Хмельницька область, Шепетівський район, село Білокриниччя, вулиця Тітова, будинок 31, код ЄДРПОУ 30157037) на користь акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" (місто Київ, вулиця Дегтярівська, 27-Т (літера А), код ЄДРПОУ 35590956) 2139,43 грн. витрат на оплату судового збору за подання позову.
Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" (місто Київ, вулиця Дегтярівська, 27-Т (літера А), код ЄДРПОУ 35590956) 2139,43 грн. витрат на оплату судового збору за подання позову.".

Стягнути з акціонерного товариства "АГРОПРОСПЕРІС БАНК" (місто Київ, вулиця Дегтярівська, 27-Т (літера А), код ЄДРПОУ 35590956) на користь фермерського господарства "ВІРА" (Хмельницька область, Шепетівський район, село Білокриниччя, вулиця Тітова, будинок 31, код ЄДРПОУ 30157037) 236,17 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Хмельницької області видати накази на виконання цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Матеріали справи № 924/891/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 26.05.2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.