Справа № 991/2263/22
Провадження 1-кс/991/2281/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року                                                                         м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора про продовження дії процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного та клопотання підозрюваного про зміну запобіжнгого заходу у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 р.,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора  ОСОБА_3  про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4  у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, досудове розслідування в якому здійснюється, зокрема, за підозрою  ОСОБА_4  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, в якому прокурор просить продовжити строком на два місяці термін дії обов`язків, покладених відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022 у справі № 991/1440/22 в кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 на підозрюваного  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , а саме:
1) прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, суду за першим викликом;
2) не відлучатись із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) не відвідувати дипломатичні та консульські установи Російської Федерації та Республіки Білорусь, не спілкуватись із представниками вказаних установ;
4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
5) утримуватися від спілкування із з підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;
6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
7) носити електронний засіб контролю.
Клопотання мотивовано тим, що: 
1) ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а також в легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчиненні фінансової операції чи правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, їх використанні, а також вчиненні дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України;
2) злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна; злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна; 
3) у рамках даного кримінального провадження до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 744 300, 00 грн. та покладено ряд додаткових процесуальних обов`язків, термін дії яких закінчується 13.07.2022, однак завершити досудове розслідування до закінчення цього строку неможливо внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій;
4) продовжують існувати ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_4  дій, передбачених пунктами 1, 3-4 частини 1 статті 177 КПК, а саме:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) відсутність покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не зможе забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив задовольнити із зазначених вище підстав, наполягав на тому, що саме в такому обсязі, в якому покладені на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, вони здатні забезпечувати його належну процесуальну поведінку.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник – адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти доводів клопотання, просили відмовити у його задоволенні.

Крім того, до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, подане у рамках кримінального провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК, в якому підозрюваний просить:
1) Скасувати обраний йому 29.04.2022 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою застави;
2) Ухвалити нову у хвалу, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання;
3) При визначенні зобов`язань, що покладаються на підозрюваного:
- зняти обмеження виїзду за межі Київської області, а обмежити виїзд за межі України;
- зняти обмеження щодо спілкування з матір`ю дружини підозрюваного ОСОБА_19 ;
- зняти обов`язок носити електронний засіб контролю.
Клопотання підозрюваного мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 744 300, 00 грн, у випадку внесення якої на підозрюваного покладається ряд додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. У результаті визначення непомірного для підозрюваного розміру застави, ОСОБА_4 був ув`язнений. З метою внесення застави, дружина підозрюваного – ОСОБА_25 була змушена взяти позики, строк повернення грошових коштів за якими вже сплив та їх терміново потрібно повернути. Після внесення застави 15.05.2022 ОСОБА_4 був звільнений із СІЗО та сумлінно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки. Однак, після ухвалення 29.04.2022 рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою застави, виникли обставини, які вказують на необхідність зміни застосованого запобіжного заходу, а саме: 
1) відсутні підстави вважати, що підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, оскільки у іншому кримінальному провадженні, де ОСОБА_4 був підозрюваним, а потім обвинуваченим, його процесуальна поведінка є належною, ОСОБА_4 має постійне місце проживання та роботи, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх доньок, доглядає за батьком похилого віку, позитивно характеризується за місцем роботи;
2) у клопотанні не наведено жодного доказу впливу чи тиску з боку ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні чи спроби (планування) такого тиску. Крім того, ОСОБА_4 звільнений із посади генерального директора ДП «Інформаційні судові системи» у 2013 році, а з посади генерального директора ДП «Інформаційний центр» - у 2015 році, у період з 01.09.2020 по 02.07.2021 працював на посаді радника генерального директора ДП «Інформаційні судові системи», що не є керівною посадою. У іншому кримінальному провадженні прокурором подавалось аналогічне клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у задоволенні якого судом відмовлено на підставі відсутності будь-яких ризиків;
3) визначений ОСОБА_4 розмір застави є завідомо непомірним, оскільки підозрюваний не має інших доходів окрім заробітної плати за основним місцем роботи, яку останні два місяці не отримував у зв`язку з початком війни, затриманням ОСОБА_4 та обмеженням його права на пересування по Україні. Підприємства, які, як стверджує прокурор, є власністю підозрюваного або у статутному капіталі яких підозрюваний або члени його сім`ї мають частки, припинили своє існування або господарську діяльність. Строк більшості договорів позики закінчився, від ОСОБА_4 вимагають повернення коштів, яких він не має, що призведе до необхідності сплати неустойки;
4) оскільки в Україні триває війна, застосований до підозрюваного запобіжний захід позбавляє ОСОБА_4 вивезти його неповнолітніх дітей та батька похилого віку в безпечне місце. Приниженням гідності підозрюваного є застосоване до нього обмеження спілкування з матір`ю дружини – ОСОБА_19 , що позбавило можливості спілкування дітей підозрюваного з бабусею, а дружини – з матір`ю. Заборона відлучись із населеного пункту, де ОСОБА_4 проживає чи зареєстрований, позбавляє підозрюваного можливості заробляти, та позбавляє його смію джерел існування.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник – адвокат ОСОБА_5 підтримали подане стороною захисту клопотання та просили задовольнити із викладених у ньому підстав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти доводів клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.07.2022 (справа № 991/2263/22 провадження № 1-кс/991/2281/22) провадження за вказаними клопотаннями об`єднано в одне провадження з номером справи № 991/2263/22 та номером провадження № 1-кс/991/2281/22.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, досудове розслідування в якому здійснюється, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», в період часу з 22.01.2014 по 26.02.2015 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, організував заволодіння грошовими коштами ДП «Держінформ`юст», що передбачалися для оплати за поставку ТОВ «Астен-МН» програмного забезпечення (даіл – ПЗ) «TrueConf» відповідно до Договору від 22.01.2014 №КТ25 на загальну суму 7 719 059 грн, яка у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром, достовірно при цьому знаючи, що необхідного для роботи у режимі відеоконференцзв`язку визначеній кількості користувачів ДП не отримувало, а ТОВ «Астен-МН» його не поставляло, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 після отримання фактичної можливості розпорядитися грошовими коштами, одержаними внаслідок перерахування їх за ланцюгом фінансових операцій на підконтрольну йому через ОСОБА_14 компанію Ceterum Limited під виглядом постачання ПЗ «TrueConf», вирішив продовжити реалізацію свого злочинного наміру, який надалі полягав у легалізації частини доходів, одержаних злочинним шляхом, та вчиненні дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких грошових коштів.
Так, внаслідок перерахування в період з 13.02.2014 по 19.02.2014 грошових коштів з рахунків компанії Ceterum Limited на рахунки компаній TECKFORCE LIMITED та VESTER MANAGEMENT S.A. ОСОБА_4 вчинено фінансові операції із коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, з метою приховання їх дійсного джерела походження, на загальну суму 664 500,00 доларів США (що на момент проведення кожної фінансової операції в еквіваленті до національної валюти України згідно офіційного курсу НБУ склало 5 727 907,65 грн).
Крім того, внаслідок перерахування у період з 31.03.2016 по 15.04.2016 грошових коштів з рахунків Ceterum Limited на рахунки компаній SECHSTE SHAMROCK GRUNDSTUCKS GMBH та ASLV, які перед цим компанією Ceterum Limited були отримані від ТОВ «ЗЕМЗ» на загальну суму 366 055 доларів США й конвертовані в Євро (317 615,56 тис. Євро), ОСОБА_4 легалізував доходи, одержані злочинним шляхом, тобто вчинив фінансові операції чи правочини з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, використавши їх, а також вчинив дії, спрямовані на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів на загальну суму 9 415 160,7 грн (8 906 798,1 грн як еквівалент 300 000,00 Євро на 31.03.2016 та 508 362,602 грн як еквівалент 17 615,56 Євро на 15.04.2016). 
Отже, у період з 13.02.2014 по 15.04.2016  ОСОБА_4  з метою легалізації грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, а також приховання їх дійсного джерела походження, забезпечив перерахування із рахунків підконтрольної йому через ОСОБА_14  компанії Ceterum Limited на рахунки компаній ІНФОРМАЦІЯ_2 , SECHSTE SHAMROCK GRUNDSTUCKS GMBH та ASLV грошових коштів на загальну суму 15 143 068,4 грн, що відповідно до примітки 2 до статті 209 КК України перевищує більше ніж на 18 000 тис. розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян на момент вчинення злочину (станом на 01.01.2016 – 689 грн) і є особливо великим розміром.

27.04.2022 о 07 год 55 хв. детективами Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 затримано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що були обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину (Том № 1 а. 25-32).
В рамках даного кримінального провадження 27.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а також в легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчиненні фінансової операції чи правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, їх використанні, а також вчиненні дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України (Том № 1 а. 33-48).
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022 (справа № 991/1440/22 провадження № 1-кс/991/1456/22 (Том № 1 а. 80-90)), до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300, 00 грн., у випадку внесення якої на підозрюваного покладаються додаткові процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, суду за першим викликом; 2) не відлучатись із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) не відвідувати дипломатичні та консульські установи Російської Федерації та Республіки Білорусь, не спілкуватись із представниками вказаних установ; 4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 5) утримуватися від спілкування із з підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; 6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 7) носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
13.05.2022 у зв`язку із внесенням застави за підозрюваного ОСОБА_4 (Том № 1 а. 95) він був звільнений з-під варти та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням додаткових процесуальних обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022, строком на два місяці з моменту звільнення п-під варти, тобто до 13.07.2022.
Постановою Генерального прокурора ОСОБА_27 від 23.06.2022 (Том № 1 а. 91-94) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 продовжено до семи місяців, тобто до 27.11.2022. 

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Частино 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи зазначені положення закону, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, має встановити: 1) обставини які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного покладено ряд обов`язків, визначених п. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Так, ОСОБА_4 підозрюється в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а також в легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчиненні фінансової операції чи правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, їх використанні, а також вчиненні дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 12, примітки до ст. 45 КК України, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна; злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, наказом № 1233/к від 23.09.2013, яким покладено на ОСОБА_4 виконання обов`язків генерального директора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (Том № 2 а. 1); наказом № 310-к від 03.12.2013 про призначення ОСОБА_4 на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (ДП «Інформаційний центр») (Том № 2 а. 3); статутом ДП «Інформаційний центр», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 02.08.2005 № 80/5 (Том № 2 а. 4-10); контрактом № 1 від 02.12.2013, відповідно до якого генеральний директор ДП «Інформаційний центр» ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1.1, 1.4, 2.1, 2.10 зобов`язаний безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна (Том № 2 а. 11-14); наказом ДП «Інформаційний центр» №293 від 11.12.2013, №637 від 20.11.2014 про встановлення права першого підпису ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (Том № 2 а. 15); витягом з наказу №237-к від 01.11.2013 про призначення ОСОБА_6 на посаду заступника генерального директора ДП «Інформаційний центр» з фінансових питань (Том № 2 а. 17); наказом №304-к від 16.10.2014 про покладання обов`язків генерального директора ДП «Інформаційний центр» на ОСОБА_6 з 16.10.2014 (Том № 2 а. 18); картками зі зразками підпису, відповідно до яких право підпису банківських документів мали ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (Том № 2 а. 19-21); наказом №245-к від 01.08.2014 про призначення ОСОБА_8 на посаду заступника директора ДП «Інформаційний центр» з технічних питань (Том № 2 а. 22); посадовою інструкцією заступника директора ДП «Інформаційний центр» з технічних питань, відповідно до якої ОСОБА_8 безпосередньо підпорядковується генеральному директору державного підприємства; ОСОБА_8 підпорядкований відділ експлуатації, заступник генерального директора ДП «Інформаційний центр» ОСОБА_8 повинен знати технічні умови функціонування автоматизованих систем, техніко-експлуатаційні характеристики, конструктивні особливості обладнання, призначення та режим роботи програмного забезпечення, що експлуатується (Том № 2 а. 23-24); наказом №307-к від 20.10.2014 про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника генерального директора ДП «Інформаційний центр» з питань розвитку (Том № 2 а. 25); наказами ТОВ «Астен-МН» від 28.10.2011 №28-10/11к, від 03.06.2015 №03-06/15к, згідно з якими ОСОБА_28 з 28.10.2011 по 03.06.2015 обіймала посаду директора товариства (Том № 2 а. 26); карткою зі зразками підпису в ПАБ «Банк Велес», відповідно до якої ОСОБА_28 мала право підпису банківських документів (Том № 2 а. 27); статутом ТОВ «Астен-МН», затвердженим загальними зборами учасників від 06.11.2013 (Том № 2 а. 28-33); договором № КТ 25 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв`язку та ІР – телефонії), укладений між ДП «Інформаційний центр» (в особі директора ОСОБА_4 ) та ТОВ «Астен-МН» (в особі директора ОСОБА_26 ); ціна договору 11 106 039, 60 грн (п. 3.1 договору) (Том № 2 а. 34-36); додатковою угодою № 1 до договору № КТ 25, якою збільшено ціну договору до 11 181 422, 40 грн (Том № 2 а. 46); додатковою угодою № 2 до договору № КТ 25, якою внесено зміни до додатку № 2 до договору від 22.01.2014 та доповнено додатком № 3.1. за яким планувалось додатково здійснити постачання 500 систем відеоконференцзв?язку (ВКЗ) та ІР – телефонії персональних портативних по реєстраційних службах районних управлінь юстиції. Згідно з додатковою угодою від 09.09.2014 № 2 вартість постачання апаратури склала 20 464 622,40 грн з ПДВ (Том № 2 а. 48); видатковими накладними та актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (Том № 2 а. 65-70); рахунками-фактурами на оплату товарів та наданих послуг від ТОВ «Астен-МН» до ДП «Інформаційний центр» на суми 4 993 554 грн, 250 375 грн, 160 600 грн, 3 023 035 грн, 1 140 145 грн, 4 177 440 грн, 464 160 грн, 556 992 грн, 185 664 грн, 779 788, 80 грн, 2 413 632 грн, 26 515, 02 грн, 700 369, 68 грн (Том № 2 а. 71-77); платіжними дорученнями ДП «Інформаційний центр», відповідно до яких на рахунки ТОВ «Астен-МН», відкриті в ПАТ «Банк Велес» та Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк» перераховано грошові кошти в сумі 18 872 270,50 грн, з яких 6 756 000 грн - оплата за програмне забезпечення «TrueConf», яке надає можливість одночасного користування «онлайн – користувачам» в режимі відеоконференцзвязку (унікальний код) та 5 971 172,5 грн за роботи щодо доставки, налагодження (монтажу) системи відеоконференцзввязку та ІР-телефонії, генерації програмного забезпечення, його інсталяції та налагодження, тестування системи проведення навчання персоналу та подальшого його атестації (Том № 2 а. 78-84); протоколом огляду від 27.07.2019: оглянуто матеріали кримінального провадження № 420150000000001624 (Том № 2 а. 85-89); протокол огляду від 18.04.2019 (Том № 2 а. 90-91); актом приймання-передачі від 01.04.2014 між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Іволга-2», відповідно до якого державне підприємство отримало програмне забезпечення TrueConf-Server на 200 унікальних кодів (Том № 2 а. 97); актом приймання-передачі від 01.04.2014 між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Іволга-2», відповідно до якого державне підприємство отримало програмне забезпечення TrueConf-Server на 1500 унікальних кодів (Том № 2 а. 97); договором № 3/4 ВКЗ про надання послуг щодо технічної допомоги у сфері інформаційних технологій (послуг з супроводження ВКЗ) від 03.04.2014 між  «ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Іволга-2» (Том № 2 а. 98-102); договором № 1/09 від 25.09.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» про постачання спеціалізованого програмного забезпечення (комп`ютерної програми) для роботи системи ВКЗ, відповідно до якого ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» мав поставити програмне забезпечення - комп`ютерну програму «TrueConf Server» та усю супровідну документацію, що включає у себе 500 унікальних кодів, що забезпечує можливість користуватись програмною продукцією одночасно 500 онлайн-користувачам в режимі відеоконференцій (Том № 2 а. 103-104); договором № 0110-14 про надання бухгалтерських послуг від 01.10.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Украудитколегія», відповідно до якого останнє здійснювало ведення бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Астен-МН» (Том № 2 а. 105-107); виписками по рахунках ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» в АТ ПУМБ та АТ КБ «Приватбанк» згідно з якими ТОВ «Астен-МН» перераховано грошові кошти в сумі 6 004 905,6 грн за реалізацію програмного забезпечення для ВКЗ за договорами 22/05-14 від 27.05.14 та №1/09 вiд 25.09.14 (Том № 2 а. 108-112); матеріалами тимчасового доступу в ДП «Зовнішінформ» від 18.10.2017, згідно з якими документи ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» та ТОВ «Іволга-2» подавались до ДП «Зовнішінформ» ОСОБА_10 (Том № 2 а. 113-117); матеріалами тимчасового доступу в ПАТ «ПУМБ», відповідно до якого право підпису банківських документів мав ОСОБА_13 (Том № 2 а. 118-122); протоколом огляду від 18.11.2021 документів ПАТ «КБ «ПриватБанк», відповідно до яких право підпису банківських документів ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» мав ОСОБА_13 , а ТОВ «Астен-МН» ОСОБА_26 (Том № 2 а. 123-126); листом компанії Trueconf ltd, згідно з яким компанією реалізовано лише ліцензію на 200 користувачів № UA1AE ДП «Інформаційний центр» через британську компанію Ceterum Limited (Том № 2 а. 139-140); матеріалами виконання запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Швейцарської Конфедерації, відповідно до яких ОСОБА_14 є бенефіціарним власником рахунків Company «Ceterum Limited» (Том № 2 а. 141-174); матеріалами виконання запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Латвійської Республіки, відповідно до яких директором компанії VESTER ОСОБА_29 є громадянка України ОСОБА_30 , а директором компанії TECKFORCE LIMITED є громадянка України ОСОБА_31 , директором та власником компанії ASLV Limited є громадянин України ОСОБА_17 (Том № 2 а. 1175-203); показами свідка ОСОБА_31 від 10.09.2020, відповідно до якого вона до компанії TECKFORCE LIMITED не має, рахунки в банківських установах не відкривала, нікого на це не уповноважувала, договорів від імені TECKFORCE LIMITED не підписувала та не укладала (Том № 2 а. 204-206); показами свідка ОСОБА_30 від 08.10.2020, відповідно до якого остання відношення до компанії VESTER ОСОБА_29 не має, рахунки в банківських установах не відкривала, нікого на це не уповноважувала, договорів від імені компанії не підписувала та не укладала (Том № 2 а. 207-208); протоколом огляду від 08.10.2020 – будинку за адресою: АДРЕСА_2 (Том № 2 а. 209-211); матеріалами виконання запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина, відповідно до яких грошові кошти в сумі 300 000 євро за договором позики від 23.03.2016 не повертались, а перераховано на рахунок IE97AIBK93000802486082, відкритий компанією Intelligent Green Energy Limited (Том № 2 а. 212-240); матеріали виконання запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Російської Федерації (Том № 2 а. 241-251); протоколом огляду від 22.05.2020: оглянуто вилучені документи в ході обшуку, проведеного за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Велика Васильківська) 55-Г; ТОВ «Астен-МН», ТОВ «Іволга-2», ТОВ «Клінком Сервіс», ПАТ «Енергетичний холдинг» та інші контролювались однією групою осіб, до якої входив ОСОБА_4 (Том № 3 а. 1-14); показами свідка ОСОБА_32 від 19.01.2017 (Том № 3 а. 60-64); показами свідка ОСОБА_15 (начальник відділу адміністрування систем ВКЗ ТОВ «Іволга-2») від 11.10.2016 та 04.09.2019, відповідно до яких вона здійснювала моніторинг підприємств для закупівлі обладнання ВКЗ, у яких можна було придбати комплекти обладнання необхідного для впровадження системи ВКЗ; в подальшому протягом літа 2014 року у вказаних підприємств було придбано вказане обладнання та доставлено його (силами постачальників) до офісних приміщень ТОВ «Астен-МН», які знаходились в місті Києві по вул. Ярославів Вал та по вул. Володимирській (Том № 3 а. 65-74); договорами № 1-09/14 від 01.07.2014 та 2-10/14 від 01.10.2014 на між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_15 , відповідно до яких останню залучено для надання технічної допомоги при виконанні договору № КТ 25 (Том № 3 а. 73-76); показами свідка ОСОБА_16 від 27.10.2016, який, отримавши віддалений доступ до серверного обладнання, 21.10.2014 під відповідним логіном та паролем здійснив налаштування параметрів програми «TrueConf Server» для генерації клієнтського програмного забезпечення «TrueConf Client 6.4.4». Після чого згенероване програмне забезпечення «TrueConf Сlient 6.4.4» в кількості одного примірника ОСОБА_16 завантажив на комп`ютер та зробив копії більше ніж 1100 CD-R дисків та надав їх ОСОБА_15 (Том № 3 а. 77-81); договором № 09/14-1 від 02.09.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_33 щодо виконання роботи (Том № 3 а. 84-85); протоколом огляду документів від 03.10.2019, встановлено, що обороти щодо доставки, налагодження (монтажу) системи ВКЗ та ІР-телефонії, генерації програмного забезпечення, його інсталяції та налагодження, тестування системи проведення навчання персоналу та подальшого його атестації виконувались працівниками філій ДП «Інформаційний центр» у робочий час (Том № 3 а. 86-88); протоколом огляду від 14.05.2019 – встановлено, що громадянин Естонії ОСОБА_14 є вітчимом дружини ОСОБА_4 ОСОБА_25 (Том № 3 а. 89); протоколом огляду від 24.06.2020 – встановлено, що 12.08.2010 зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_34 (Том № 3 а. 90); протоколом огляду від 20.07.2020 – встановлено, що ОСОБА_8 в період часу з 18.07.2006 по 20.08.2007 був засновником ТОВ «АСТЕН-МН», а в період часу з 24.07.2006 по 26.07.2007 був керівником та підписантом вказаного товариства (Том № 3 а. 91-92); договором від 03.04.2015 про надання послуг з розробки презентаційних матеріалів між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_4 , на підставі якого ОСОБА_4 перераховано 160 000 грн (Том № 3 а. 93-95); висновком експерта від 02.08.2019 № 19/9/1-46/СЕ/19 щодо встановлення належності підписів на рахунках-фактурах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (Том № 3 а. 103-107); висновком експерта від 05.05.2020 № 167/1 – встановлено належність підпису у графі «Генеральний директор» в договорі № 1/09 від 25.09.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» ОСОБА_13 , а також у графі «Директор» в договорі № 1/09 від 25.09.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» підпис виконаний не ОСОБА_26 (Том № 3 а. 131-136); висновком експерта від 17.06.2020 № 17-3/984 - встановлено належність підпису у графі «Генеральний директор» в договорі № 22/05-14 від 27.05.2014 та додатку № 1 до нього між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» ОСОБА_13 , а також у графі «Директор» в договорі № 22/05-14 від 27.05.2014 та додатку № 1 до нього між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» підпис виконаний не ОСОБА_26 (Том № 3 а. 137-142); висновком експерта від 18.06.2020 № 17-3/997 – щодо відбитку печатки (Том № 3 а. 143-147); висновком експертів комісійної судово-економічної експертизи від 18.12.2020 №1041/50001, відповідно до якого розмір збитків внаслідок перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Астен-МН» по договору №КТ25 від 22.01.2014 в частині оплати за програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) за умови, що програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) є програмою «TrueConf-Client», яку можливо безкоштовно завантажити із програмного забезпечення «TrueConf Server», що перебувало у володіння державного підприємства та із офіційного сайту компанії «TrueConf» становить 6 756 000 грн (Том № 3 а. 148-167); висновком експерта від 07.11.2018 № 8-4/1779 щодо належності підписів ОСОБА_13 , ОСОБА_21 (Том № 3 а. 168-177); показами свідка ОСОБА_18 від 09.10.2019: до складу наглядової ради ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» входив ОСОБА_11 . Особа ОСОБА_4 їй знайома, вона бачила його в кабінеті ОСОБА_11 . Рахунки компанії Ceterum Limited у Швейцарії не відкривала (Том № 3 а. 178-181); протокол огляду вилучених в ході обшуку предметів від 17.12.2020, під час якого виявлено зокрема електрону копію інвойсу №14-358, згідно з яким Company «Ceterum Limited» придбало за 50 000 доларів США «license payment for TrueConf-Server» у компанії «TrueConf LTD; протоколом огляду від 27.11.2020 – речей, вилучених за адресою проживання ОСОБА_4 (Том № 3 а. 216-258); протоколом огляду від 08.12.2020 – мобільного телефона, вилученого у ОСОБА_4 . Встановлено листування із ОСОБА_35 , ОСОБА_36 (Том № 4 а. 1-8); протоколом огляду предметів від 09.12.2021 – мобільного телефона ОСОБА_17 (Том № 4 а. 13-15); показами свідка ОСОБА_17 від 29.11.2021 - компанію АSLV Limited продав ОСОБА_11 (Том № 4 а. 16-19); протоколом негласної слідчої дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем від 07.12.2021, відповідно до якого в поштових скриньках ОСОБА_17 виявлено листування із ОСОБА_11 з приводу компаній АSLV Limited, Ceterum Limited, Intelligent Green Energy Limited; ОСОБА_17 з приводу компанії АSLV Limited, Ceterum Limited, спілкувався із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (Том № 4 а. 20-30); протоколом огляду носія інформації формату DVD-R із написом «Інв. 2149т від 089/07-14 ГУБОЗ МВС ШишкаІ.Р.5», на якому зафіксовано результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 263 КПК стосовно ОСОБА_37 , відповідно до якого зафіксовано розмову 14.08.2014 о 18:55:31 між ОСОБА_37 та ОСОБА_4 зміст якої вказує на контроль ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_37 над ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» (Том № 4 а. 41-44); іншими матеріалами у їх сукупності.
В свою чергу, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Так, на стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування.
Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав, встановити наявність/відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
За такого, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_4 з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення за викладеними у повідомленні про підозру обставинами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

У клопотанні прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Метою продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені п. 1, п. 3-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022 та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу і покладення додаткових обов`язків, на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 1 ст. 255 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років (санкція в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-III); злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України, передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, наявність документу для виїзду за кордон (паспорти громадянина України для виїзду за кордон). Так, виконуючи обов`язок щодо здачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон, покладений на ОСОБА_4 ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду в іншому кримінальному провадженні, ОСОБА_4 звернувся до органів ДМС із письмовими заявами про визнання недійсними його двох паспортів у зв`язку з нібито втратою та через непридатність для подальшого користування. 
Крім того, як вбачається із матеріалів клопотання (Том № 1 а. 54), 22.11.2021 ОСОБА_4 відвідував приміщення консульського відділу Посольства Російської Федерації (м. Київ, вул. Добровольчих Батальйонів, 5), що може свідчити і про можливість вирішення ним питань переїзду на територію Російської Федерації. 
Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2119-IX від 15.03.2022), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2212-IX від 21 квітня 2022 року), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2263-IX від 22 травня 2022 року), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Вказана обставина впливає на можливість контролю безперешкодного пропуску осіб через кордони із Російською Федерацією, з якою можливість обміну інформацією в порядку міжнародного співробітництва унеможливлена.
Крім того, відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 березня 2022 року №23-6855/0/6-22-Вих «Щодо порядку організації виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану», обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років не застосовується до осіб, на утриманні яких перебуває троє і більше дітей віком до 18 років (у ОСОБА_4 на утриманні знаходиться три неповнолітні доньки).
Вказане, з урахуванням суворості можливого покарання, що може бути призначено ОСОБА_4 у разі направлення до суду обвинувального акту та визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, вказує на продовження існування ризику переховування від органу досудового розсування та суду. 
При цьому, доводи сторони захисту щодо відсутності у володінні підозрюваного корпоративних прав товариств на території іноземних держав, слідчим суддею відхиляються, оскільки не спростовують існування вказаного ризику.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду – усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Оскільки, за результатами розгляду клопотання вбачається наявність зв`язку та взаємообумовленості інкримінованих підозрюваним у цьому кримінальному провадженні діянь, то існує ризик впливу ОСОБА_4 на інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою їх переконання у необхідності дачі неправдивих показань задля уникнення від можливої кримінальної відповідальності.
Крім того, за місцем проживання ОСОБА_4 на його персональному комп`ютері виявлено файл підготовки до можливого допиту ОСОБА_13 з можливими питаннями та відповідями на них, які необхідно буде повідомити при проведенні відповідного його допиту.
Таким чином, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні, з метою їх переконання змінити свої показання, або ж надати показання, які будуть його виправдовувати.

Разом з тим, у випадку непокладення на ОСОБА_4 додаткових процесуальних обов`язків, підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, матиме можливість домовлятись із іншими співучасниками злочину про спільну позицію та процесуальну поведінку, консультувати їх з приводу можливих способів уникнення від передбаченої законом відповідальності, а також отримувати такі консультації. 
При цьому, із аналізу матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій та загалом в силу посади, яку займав ОСОБА_4 , вбачається, що він має зв`язки серед службових осіб органів державної влади, в тому числі, що пов`язані із роботою судової гілки влади.
Підозрюваний, як вбачається із долучених документів, обговорював, зокрема з дружиною, можливі варіанти затягування іншої справи стосовно нього, зазначення неправдивої адреси місця проживання для правоохоронних органів.
Вказане в сукупності свідчить про можливість перешкоджання провадженню іншим чином, зокрема шляхом затягування розгляду справи, унеможливлення проведення певних процесуальних дій у провадженні.
Враховуючи вищевикладене, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставо для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зникли та продовжують існувати.

Разом з тим, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя враховує особисту ситуацію підозрюваного (має постійне місце проживання та роботи, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, батька похилого віку, позитивно характеризується за місцем роботи), однак, беручи до уваги роль підозрюваного у вчинюваному злочині (обґрунтовано підозрюється у організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, в легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчиненні дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів у особливо великих розмірах), такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

Отже, вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя виходить з того, що на даний момент такі ризики як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати, а тому саме такі обов`язки, які покладені на підозрюваного, можуть запобігти цим ризикам.

Що стосується доводів сторони захисту щодо непомірності для ОСОБА_4 розміру застави, то слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 182 КПК України).
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).
Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України). 
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. 
Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Відповідно до змісту ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022 (Том № 1 а. 80-90), при вирішенні питання щодо визначення розміру застави, слідчим суддею взято до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, ключове місце підозрюваного у вчинені таких правопорушень, який виступав їх організатором, наявні в матеріалах провадження відомості щодо майнового та сімейного стану підозрюваного, доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
З аналізу ч. 4 ст. 182 КПК України вбачається, що при визначені розміру застави слідчий суддя повинен врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких родичів; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Як зазначає сторона захисту, єдиним джерелом доходу підозрюваного є заробітна плата, яку він останні місяці не отримував у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану, при цьому, закордонні підприємства, які за твердженням сторони обвинувачення, є власністю ОСОБА_4 припинили свою діяльність, українські підприємства, в статутному капіталі яких підозрюваний або члени його родини мають частки, припинили свою господарську діяльність та не отримують доходів, ОСОБА_4 не має заощаджень, а сукупного доходу його та дружини не вистачає навіть для забезпечення потреб його сім`ї. При цьому, кошти для внесення застави за підозрюваного є позикою та підлягають поверненню позикодавцям.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022 (Том 3 1 а. 80-90), судовим розглядом встановлено, що у власності ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_25 , а також доньки ОСОБА_38 , батька ОСОБА_39 та тещі ОСОБА_19 знаходиться нерухоме майно у місті Києві та Київській області.
При цьому, згідно із матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій підозрюваним обговорювалось придбання нового автомобіля вартістю більш ніж 1 млн. грн. та інші витрати, що вказують на наявність у підозрюваного або ж у членів його родини коштів для внесення застави.
Слідчий суддя дійшов до висновку, що зазначене може вказувати на відсутність ознаки непомірності визначеного підозрюваному розміру застави.
При цьому, як вбачається із копій Договорів позики від 10-12.05.2022, наданих стороною захисту, позикодавцями передавались грошові кошти на загальну суму 542 000, 00 грн. дружині підозрюваного ОСОБА_4 – ОСОБА_25 як позичальнику. 
12.05.2022 ОСОБА_25 внесено заставу за підозрюваного ОСОБА_40 у сумі 744 300, 00 грн.
За ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
За ч. 3 ст. 182 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, заставодавцю роз`яснюються у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. 
Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Положення ч. 8 ст. 182 КПК України передбачають можливість звернення застави в дохід держави у разі невиконання обов`язків заставодавцем.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо вона не була звернена у дохід держави. 
Таким чином, заставодавцю роз`яснюються покладені на нього обов`язки та наслідки їх невиконання. Внесені заставодавцем кошти – застава залишаються на депозитному рахунку відповідного суду та, якщо застава не була звернена у дохід держави, – повертаються у повному обсязі заставодавцю у випадку припинення дії цього запобіжного заходу: закриття кримінального провадження, скасування запобіжного заходу, зміни одного виду запобіжного заходу на інший, ухвалення вироку суду. 
За такого, доводи сторони захисту про відсутність у подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_25 можливості повернути грошові кошти, які були внесені як частина застави за підозрюваного та, як зазначає підозрюваний, отримані його дружиною за договором позики, слідчим суддею відхиляються, оскільки при внесенні зазначених коштів як застави за підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_25 та ОСОБА_4 усвідомлювали наслідки внесення таких грошових коштів у якості застави та можливість їх повернення лише у визначених законом випадках.
Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді застави на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відсутні, оскільки належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність або істотне зменшення встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі, разом із покладеними на підозрюваного додатковими процесуальними обов`язками, є таким, що достатньою мірою гарантують належну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні з урахуванням встановлених ризиків.

Постановою Генерального прокурора ОСОБА_27 від 23.06.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 до семи місяців, тобто до 27.11.2022.
Враховуючи те, що на теперішній час в Україні продовжено строк дії воєнного стану та з огляду на кількість підозрюваних у кримінальному провадженні (5 осіб), завершити досудове розслідування до закінчення строку, на який на підозрюваного  ОСОБА_4  покладено додаткові процесуальні обов`язки, а саме до 13.07.2022, не видалося можливим внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою встановлення об`єктивної істини, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, в тому числі з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, зокрема: необхідно повторно допитати підозрювану ОСОБА_6 ; допитати свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо обставин участі їх в діяльності компаній, залучених до виконання договору від 22.01.2014 №КТ25, придбання останнім компанії-нерезидента Ceterum Limited; повторно допитати свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 з приводу обставин виконання договору від 22.01.2014 №КТ25, порядку отримання доступу до серверного обладнання державного підприємства, механізму передачі програмного забезпечення; у разі необхідності провести одночасні допити кількох осіб, показання яких мають розбіжності; отримати у слідчого судді дозвіл на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій у іншому кримінальному провадженні, які стосуються участі окремих із підозрюваних в діяльності ТОВ «ЗЕМЗ»; отримати відповідь від компетентних органів Швейцарської Конфедерації на запит про міжнародну правову допомогу щодо проведення допитів низки осіб, пов`язаних із компанією Ceterum Limited, та інших слідчих (процесуальних) дій за їх участі; отримати відповідь від компетентних органів Королівства Великобританії та Північної Ірландії на запит про міжнародну правову допомогу з метою встановлення подальшого руху коштів, отриманих компанією Intelligent Green Energy Limited, а також осіб, які здійснювали вирішальний вплив на господарську діяльність цієї компанії та управління її рахунком в банківській установі.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади. Таким чином, саме таким повинно бути формулювання даного обов`язку.
Також потребує окремого уточнення формулювання обов`язку, покладеного на ОСОБА_4 , не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з міста Києва та Київської області, оскілки воно може призвести до неоднозначного тлумачення обов`язку підозрюваного щодо необхідності/відсутності необхідності отримання дозволу на виїзд за межі міста Києва в межах Київської області. Зважаючи, що місто Київ географічно знаходиться у межах Київської області, слідчий суддя вважає за необхідне викласти даний обов`язок наступним чином: не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, що наділяє підозрюваного ОСОБА_4 можливістю вільно виїжджати за межі Києва та пересуватись у межах міста Києва та Київської області без отримання відповідного дозволу слідчого, прокурора чи суду.
Крім того, зважаючи, що ОСОБА_19 , обов`язок щодо утримання від спілкування з якою покладено на ОСОБА_4 , є його тещею, тобто – матір`ю його дружини ОСОБА_25 та бабусею трьох неповнолітніх дітей підозрюваного, що може створювати обмеження у спілкуванні між близькими родичами, слідчий суддя вважає за необхідне уточнити даний обов`язок та зобов`язати ОСОБА_4 утримуватися від спілкування із ОСОБА_19 щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015, поза межами процесуальних дій. 
За такого, строк дії додаткових процесуальних обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.04.2022 (справа № 991/1440/22 провадження № 1-кс/991/1456/22) на підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12015100100003812, слід продовжити на два місяці, тобто до 08.09.2022, та викласти їх наступним чином:
1) прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) не відвідувати дипломатичні та консульські установи Російської Федерації та Республіки Білорусь, не спілкуватись із представниками вказаних установ;
4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
5) утримуватися від спілкування із з підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;
6) утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015 р., поза межами процесуальних дій із ОСОБА_19 ;
7) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
8) носити електронний засіб контролю.
Доводи сторони захисту стосовно того, що покладені обов`язки в частині обмеження пересування унеможливлюють отримання заробітку (доходу) підозрюваним, до уваги не приймаються, оскільки стороною захисту не доведено, що отримання заробітку (доходу) підозрюваним пов`язано з виключною необхідністю пересуватись всією территорією України.
Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 177, 194, 199, 201, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити. 
Клопотання прокурора задовольнити частково. 
Продовжити на строк дії данної ухвали строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави у кримінальному провадженні № 12015100100003812  від 01.04.2015 р., а саме:
1. прибувати до детектива, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, суду за кожною вимогою;
2. не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. не відвідувати дипломатичні та консульські установи Російської Федерації та Республіки Білорусь, не спілкуватись із представниками вказаних установ;
4. повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
5. утримуватися від спілкування із з підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;
6. утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015 р., поза межами процесуальних дій із ОСОБА_19 ;
7. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
8. носити електронний засіб контролю.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали - два місяці, до 08 вересня 2022 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ                                                                         ОСОБА_42