ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/604/22 Справа № 203/4603/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 червня 2022 року                                                        

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Пустинцева А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пустинцева А.В. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривен з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 11.10.2021 року о 23.10 годині в м. Дніпро, по проспекту Б.Хмельницького, 29а керував транспортним засобом марки Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Водія було направлено до медичного закладу КП «ОМПЦЛЗ» ДОР», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Новосільна, 1 для проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, де він відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків. 
       В апеляції:
       - адвокат Пустинцев А.В. просить постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справ на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       В обґрунтування вказує, що співробітниками поліції не було достеменно встановлено, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, вказує на відсутність в матеріалах справи направлення водія в заклад охорони здоров`я. Також адвокат посилається на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути прийняті як достовірні, оскільки цих осіб було запрошено формально. Також вказує, що в поясненнях цих свідків відсутня інформація з приводу якого саме огляду відмовляється водій. 
       Заслухавши адвоката та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані.
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
       Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
       Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
       Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330873 від 11 жовтня 2021 року, складного у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких останній повідомили, що 11 жовтня 2021 року о 23.10 годині, у за адресою: м. Дніпро, вул. Новосільна, 1, вони стали свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; рапортом інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 12 жовтня 2021 року, відповідно до якого, поліцейськими, під час несення служби було зупинено автомобіль Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_1  під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з наявною інформацію про причетність водія до вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Під час спілкування з останнім в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, однак останній не виконував інструкції поліцейського та відмовлявся продувати прилад, тому його було направлено до медичного закладу для проходження відповідного огляду, однак в кабінеті лікаря водій відмовився в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп`яніння; відеозапсами двох СД-дисків, відповідно до яких, ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, на іншому файлі зафіксовано відмову водія пройти огляд на місці зупинки та вимогу направити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Одинадцятим файлом підтверджується те, що працівниками поліції було запрошено двох свідків, які разом з ОСОБА_1 зайшли до кабінету лікаря; висновком лікаря КП «ОМПЦЛЗ» ДОР» № 4451 від 11 жовтня 2021 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не пройшов у зв`язку з відмовою від проходження. 
       Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
       Твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом були предметом розгляду суду першої інстанції та ним було надано вмотивовану оцінку, з якою погоджується й апеляційний суд. При апеляційному перегляді ОСОБА_1 та його адвокатом не надано доказів на підтвердження того, що він не керував транспортним засобом, натомість таке твердження спростовується матеріалами справи.
       Більш того, сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що в день розглядуваних подій за його участі сталася ДТП, після якої відбувалися події у вказаній справі, що в черговий раз свідчить на користь того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом. 
       Є необґрунтованими доводи апеляції про те, що долучені письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів, зазначені твердження апелянта носять суб`єктивну оцінку та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності. 
       При встановлених і наведених вище обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП і доведеності його вини у вчиненні цього правопорушення, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що посилається адвокат в своїй апеляційній скарзі, вважаю не є суттєвим і таким, що міг перешкодити чи перешкодив прийняттю законної та обґрунтованої постанови суду.
       Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
       Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом. 
       Накладене стягнення на  ОСОБА_1  узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.        
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу адвоката Пустинцева А.В., - залишити без задоволення.
       Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року, щодо  ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 О.М. Кононенко