ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 189/970/21 (2-189/34/21)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів:                         Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 
на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2021 року (головуючий суддя Єдаменко І.В.)
в адміністративній справі №189/970/21(2-189/34/21) за позовом ОСОБА_1   до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 23.07.2021 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:
- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4488807 від 15.07.2021, винесену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мазуром Германом Євгеновичем відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 121 КУпАПта накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн., та справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування позову вказав, що складена відносно нього постанова є незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що 15.07.2021 року він відповідно до вимог п. 2.3 Правил дорожнього руху, перед виїздом перевірив технічний стан і комплектність ТЗ, зокрема й шини, правильність розміщення та кріплення вантажу, жодних несправностей позивачем не було виявлено. З рішенням працівника поліції не погоджується, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували б на те, що позивач порушив ПДР України, крім того вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність будь-яких несправностей транспортного засобу.
Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2021 року позов задоволено:
- скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4488807 від 15.07.2021 року винесену інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мазуром Германом Євгеновичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,0 (триста сорок ) гривень;
- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 15.07.2021 р. – закрито. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що досліджений у судовому засіданні відеозапис, не надає змоги встановити, що позивачем дійсно було порушено вимоги п.31.4.5.г Правил дорожнього руху України, відтак дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, який було надано суду першої інстанції. Вказує на те, що достатнім доказом вчинення правопорушення є відповідні пояснення поліцейських, які знаходились в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Разом з цим, на адресу суду апеляційної інстанції від Департаменту патрульної поліції надійшов лист, в якому останній повідомляє, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану частина особового складу безпосередньо бере участь у бойових діях. У представників ДПП відсутня можливість належним чином реалізовувати процесуальну правосуб`єктність під час розгляду судами справ, в яких стороною є ДПП та його територіальні (відокремлені) підрозділи. Крім того, частина представників ДПП працює в територіальних підрозділах ДПП, які розташовані в містах на території яких, або поруч з якими ведуться бойові дії, заявник просить зупинити провадження у справах, у яких стороною є ДПП або його територіальні (відокремлені) підрозділи, на період дії правового режиму воєнного стану.   
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року "Про продовження воєнного стану" №133/2022 воєнний стан на території України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у   зв`язку з чим відклав розгляд справи на 26 квітня 2022 року в порядку письмового провадження.
Оскільки розгляд даної справи 26.04.2022 року здійснюється в письмовому провадженні в порядку ст. 311 КАС України, то відсутні підстави для виклику в судове засідання учасників справи. 
Так, згідно ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі:
1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;
2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання;
3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження, таким чином, вищевказаний лист Департаменту патрульної поліції не може бути підставою для відкладення розгляду справи або виклику в судове засідання учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2021 року відповідно до постанови серії ЕАН №4488807 від 15.07.2021 року позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП України. Як зазначено у оскаржуваній постанові: «водій керуючи ТЗ у якого на одну вісь було встановлено шини з різними типами малюнка протектора, чим порушив п. 31.4.5 г) ПДР» та накладено на нього штраф у розмірі 340грн. (а.с. 4).
Позивач вважає вищевказану постанову протиправною.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України «Про дорожній рух», норми Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 «Про Правила дорожнього руху».
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом спору у цій справі є правомірність/протиправність постанови серії ЕАН №4488807 від 15.07.2021 року.
Згідно з п.1.9 ПДР України особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до п. 31.4.5.б Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини. 
Відповідно до п. 31.4.5.г Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).
Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень.
При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП. 
Так, зміст постанови про накладення адміністративного стягнення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, зокрема, у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Однак, постанова серії ЕАН № 4488807 від 15.07.2021 не містить наведення доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (а.с. 4).
Зокрема, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилання на відеоприлад/технічний засіб за допомогою якого було вчинено відеозапис, що порушує вимоги ст. 283 КУПАП України. 
В силу ст. 283 КУПАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною 2 статті 283 КУпАП, зокрема, повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.
Таким чином, всупереч приписам ст. 283 КУпАП, суб`єктом владних повноважень  не зазначено в постанові про наявність відеозапису (в графі «До постанови додаються» - запис не міститься). 
Натомість постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені відповідачем, без зазначення доказів, що підтверджують вчинення правопорушення.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.
Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена  в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.
Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в силу ч.2 ст.77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень.
Оскільки суб`єктом владних повноважень порушено вимоги КУПАП при винесенні постанови серії ЕАН №4488807 від 15.07.2021 року, не можна дійти висновку, належним чином підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення.
Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.
Крім цього, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що з надані відповідачем відеоматеріали, не надають змоги встановити, що позивачем дійсно було порушено вимоги п. 31.4.5.г Правил дорожнього руху України, як вказав і суд першої інстанції.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування. 
В силу ч. 3  ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС  не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.  243, 286, 272, 311, 316 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2021 року – залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дня її прийняття 26.04.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова