П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/5749/21-а                     
                                        Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс Михайло Богданович                                                               Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   

25 липня 2022 року                                                                                                    м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

          Короткий зміст позовних вимог.

          В червні 2021 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податковий борг у сумі 76 976,31 грн.

          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 позовні вимоги задоволено частково.
          Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 976,31 грн.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги залишити без розгляду.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

          Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
          
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі довідки про заборгованість платника податку встановлено, що станом на 04.06.2021 (день звернення до суду) за відповідачем обліковувався податковий борг на суму 75 956,31 грн., (штрафні санкції) з акцизного податку на пальне та заборгованість на суму 1020,00 грн., (штрафні санкції) з адміністративних штрафів та інших санкцій в загальній сумі 76976,31 грн.
          Заборгованість з акцизного податку на пальне виникла 22.07.2020 в результаті донарахування сум грошового зобов`язання податковим повідомленням – рішенням № 0001833201 від 03.07.2020 та податковим повідомленням – рішенням № 0001823201 від 03.07.2020 і підтверджується податковою вимогою форми «Ф» від 06.08.2020 № 95435-51, інтегрованою карткою платника податків.
          Заборгованість з адміністративних штрафів та інших санкцій виникла 22.07.2020 в результаті донарахування сум грошового зобов`язання податковим повідомленням – рішенням №00018443201 від 03.07.2020 та підтверджується податковою вимогою форми «Ф» від 06.08.2020 № 95435-51, інтегрованою карткою платника податків.
          Вказана заборгованість, яка числиться за відповідачем, вважається податковим боргом, який не сплачено у строки встановлені нормами податкового законодавства. 
          Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із позовом про стягнення із відповідача коштів з метою погашення податкового боргу.

Мотивувальна частина.

          Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
          Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
          Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
          Тобто, узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.
          Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
          Згідно із пунктом 54.1, 54.5 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
          Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
          У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 згаданої статті).
          У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
          За змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
          При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
          Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
          Як зазначалось, відповідача має податкову заборгованість у загальній сумі 76 976,31 грн.
          В свою чергу судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що частину суми заборгованості, в розмірі 20 000 грн., відповідачем сплачено добровільно.
          При цьому, зобов`язання в розмірі 56 000 грн.,    яке виникло на підставі податкового повідомлення - рішення від 03.07.2020 № 0001823201 не є узгодженим, адже вказане податкове повідомлення - рішення оскаржується відповідачем у судовому порядку (справа № 120/1206/21-а).
          Отже, із урахуванням норм п. п.14.1.175 п.14.1 ст.14 та абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, зобов`язання відповідача на суму 56 000 грн. є неузгодженим та не може вважатися сумою податкового боргу відповідача оскільки рішення суду у справі №120/1206/21-а не набрало законної сили. 
          Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, а тому прийняв рішення за правильного застосування відповідних норм матеріального права.
          Доводи апелянта про обов`язок суду першої інстанції зупинити провадження по даній справі у відповідності до п.3 ч.1 ст.236 КАС України до розгляду спарив №120/1206/21-а, колегія суддів вважає необґрунтованими.
          Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
          Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №120/1206/21-а щодо оскарження податкового повідомлення-рішення. 

          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.                               

                              За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.