У х в а л а  
 
08 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 761/13085/14-ц
провадження № 61-2843ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув касаційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кузьміка Дениса Вікторовича на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року в справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
 
В с т а н о в и в:
У  вересні 2020 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» (далі - ФГВФО) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Подільський РВ ДВС в місті Києві ЦМУМЮ), у якій просив визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС в місті Києві ЦМУМЮ Бондаренка О. С. щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати Подільський РВ ДВС в місті Києві ЦМУМЮ винести постанову про закінчення виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа від 04 листопада 2014 року № 761/13085/14-ц за виконавчим провадженням № 45340170 про стягнення з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» (далі - ПАТ «Комерційний банк «Актив Банк») на користь ОСОБА_1 264 089,06 грн на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня                         2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення скарги без розгляду. Відмовлено у задоволенні скарги ФГВФО на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський РВ ДВС в місті Києві ЦМУМЮ.
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ФГВФО на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 4 200,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого                   2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ФГВФО, задоволено частково. Постановлено додаткову ухвалу у справі № 761/13085/14-ц, якою стягнено з ФГВФО на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 800,00 грн. У задоволенні решти вимог за заявою - відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ФГВФО на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва                  від 05 лютого 2021 року залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року та ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого               2021 року залишено без змін.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року відмовленоу задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додатково судового рішення у справі за скаргою ФГВФО з питань безпосередньої ліквідації ПАТ «КБ «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого                    2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 травня                    2021 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 400,00 грн судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та 1 400,00 грн - у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили скасовано. Справу № 761/13085/14-ц в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року залишено без змін.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року в скасованій частині втрачають законну силу.
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року виправлено допущені у висновках за результатами розгляду касаційної скарги мотивувальної частини та резолютивній частині постанови Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року описки, виключивши слова: «ухвала суду першої інстанції та», «ухвалу суду першої інстанції та», «ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та», «ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та»
Постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення 1 400,00 грн судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також не зазначення строку і порядку набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Стягнено з ФГВФО на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 1 400,00 грн.
Стягнено з ФГВФО на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3 200,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в сумі 2 000,00 грн.
21 лютого 2022 року представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) - Кузьмік Д. В. (далі - представник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року.
 
У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва                          від 05 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду                       від 13 січня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2022 року касаційну скаргу на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва                          від 05 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду                       від 13 січня 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.
 
На виконання вимог указаної вище ухвали представник, у встановлений судом строк, надіслав матеріали на усунення недоліків, проте вимог ухвали Верховного Суду від 31 березня 2022 року не виконав.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2022 року продовжено представнику строкдля усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2022 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
На виконання вимог указаної вище ухвали представник, у встановлений судом строк, надіслав матеріали на усунення недоліків.
 
У відповідності до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390  ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, і представник порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи про отримання ФГВФО копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 20 січня 2022 року.
 
На підтвердження дати отримання вказаної постанови суду апеляційної інстанції надано, зокрема, копію листа Київського апеляційного суду                від 29 червня 2022 року № 06.-01/1189/2022, з якого вбачається, що відповідне судове рішення 20 січня 2022 року було отримано представником особисто в приміщенні Київського апеляційного суду.
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження додаткової ухвали Шевченківського районного суду міста Києва                         від 05 лютого 2021 року та постанови Київського апеляційного суду                від 13 січня 2022 року свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення. 
 
Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань               представником його процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження додаткової ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року представник вказує порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
 
Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.  
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Поновити представнику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кузьміку Денису Вікторовичу строк на касаційне оскарження додаткової ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого                  2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 січня 2022 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кузьміка Дениса Вікторовичана додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва                   від 05 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду                 від 13 січня 2022 року.
 
Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва                   цивільну справу № 761/13085/14-ц за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк  який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                                      С. О. Карпенко
 
В. А. Стрільчук