ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  904/4790/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Васьковського О.В., 
за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.,

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт",  
ліквідатор, арбітражний керуючий Чичва Олег Сергійович - особисто,
представник ліквідатора - Попов Д.О., адвокат (в режимі відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.), 
кредитор (скаржник) - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",
представники кредитора - Андріїшина Н.П., адвокат, довіреність № 8444-К-Н-О від 23.10.2021, Куценко О.В., адвокат, довіреність № 5353-К-Н-О від 02.07.2021,
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект",
представник кредитора - Демченко С.В., адвокат, (в режимі відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.), 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг",
представник кредитора - Сидоренко Р.В., в порядку самопредставництва (в режимі відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області
від 12.08.2021 (щодо кредиторських вимог ТОВ "Естейт Селлінг")
у складі судді: Первушина Ю.Ю.,
на постанову Центрального апеляційного господарського суду  
від 21.02.2022 
у складі    колегії суддів: Паруснікова Ю.Б. (головуючий), Верхогляд Т.А., Кощеєва І.М.

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Імме"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт",
про визнання банкрутом 

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Імме" (далі - ТОВ "Імме", кредитор) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549).

2. 17.05.2021 рішенням загальних зборів змінено найменування боржника з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт", внесено зміни до статуту шляхом затвердження його у новій редакції.

3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 за заявою ТОВ "Імме" відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (далі - ТОВ "Монтана-Естейт", боржник).
Визнано грошові вимоги ТОВ "Імме" в розмірі 22   700,00 грн. судового збору (1 черга), 54   000,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга), 1   200   000,00 грн. суми основного боргу (4 черга).
Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 08.11.2021.
Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чичву Олега Сергійовича, інше.

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (далі - ТОВ "Естейт Селлінг", кредитор) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання грошових вимог в загальному розмірі 1   070   827   253,12 грн., що складається з: 208   645   341,57 грн. суми основного боргу, 50   694   440,61 грн. - інфляційні збитки, 811   487   470,94 грн. - штрафних санкцій та 4   540,00 грн. судового збору.

5. Заява мотивована невиконанням боржником умов договорів відступлення права вимоги щодо сплати останнім на користь заявника плати за отримання права грошових вимог за цими договорами.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 у справі № 904/4790/21 визнані грошові вимоги ТОВ "Естейт Селлінг" (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 32, код ЄДРПОУ 38529727) до ТОВ "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549) в розмірі 4   540,00 грн. (1 черга) та 585   325   173,75 грн. (4черга).
Грошові вимоги у розмірі 485   502   079,37 грн. відхилені.

7. В частині визнаних грошових вимог ухвала господарського суду мотивована обґрунтованістю заявлених грошових вимог, які підтверджені первинними документами.

Грошові вимоги у загальному розмірі 485   502   079,37 грн. відхилені судом через відсутність доказів на підтвердження заявлених грошових вимог, а саме договорів про відступлення права вимоги  09-02/18-ПО від 09.02.2018, № 09-02/18-ПО2 від 09.02.2018 та № 10/02/18-ЕС від 10.02.2018.

8. Під час розгляду заяви  ТОВ "Естейт Селлінг" судом встановлено:

8.1. 22.11.2013 року між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (далі- АТ КБ "ПриватБанк" (за умовами договору - Кредитор)) та ТОВ з ІІ "Новофарм" (за умовами договору - Боржник) укладено кредитний договір № DNHSLNI04481 від 22.11.2013 року, згідно якого Кредитор надав Боржнику кредит в сумі UAH 1   741   076   229,04 грн., а Боржник зобов`язувався повернути кредит, а також сплачувати проценти, винагороди, пені, штрафи та інші платежі, відшкодувати збитки, у сумах, у відповідності, в порядку та в строки, зазначені у Кредитному договорі.

8.2. 07.04.2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" (за умовами договору - Кредитор) та ТОВ З ІІ "Новофарм" (за умовами договору - Боржник) укладено кредитний договір № DNHSLON06821 від 07.04.2016 року, згідно якого Кредитор надав Боржнику кредит в сумі USD 77   400   000, а Боржник зобов`язаний повернути кредит, а також сплачувати проценти, винагороди, пені, штрафи та інші платежі, відшкодувати збитки, у сумах, у відповідності, в порядку та в строки, зазначені у Кредитному договорі.

8.3. 07.04.2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" (за умовами цього договору - Заставодавець) та POINTEX SALE LLP (за умовами цього договору - Заставодержатель) укладено договір застави цінних паперів №DNHSLON06821/DZ1, відповідно до умов якого заставою забезпечується виконання зобов`язань Заставодавцем, що випливають з Кредитного Договору № DNHSLON06821 від 07.04.2016 року

8.4. 02.09.2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" (в контексті Договору - КРЕДИТОР) та POINTEX SALE LLP ( в контексті Договору - ПОРУЧИТЕЛЬ) укладено договір поруки № 02-09/16 р., відповідно до умов яких POINTEX SALE LLP поручився перед АТ КБ "ПриватБанк" за виконання зобов`язань боржника ТОВ з ІІ "Новофарм" за кредитними договорами №№ DNHSLNI04481 та DNHSLON06821 (п.1.1 та 1.2. вищезазначеного договору поруки).

8.5. 23.09.2016 року POINTEX SALE LLP на вимогу АТ КБ «ПриватБанк» (лист за вих. № DNHS/22/09-16 від 22.09.2016 року) виконав зобов`язання перед АТ КБ "ПриватБанк" шляхом зарахування на рахунки кредитора грошові суми у розмірі 59   934   488,93 грн. та 1   954   373,07 дол. США, що підтверджується платіжними дорученнями № ВО від 23.09.2016 року.

8.6. 05 січня 2018 року між POINTEX SALE LLP (за умовами цього договору - Первісний кредитор) та СТОВ "ІМЕНІ МІЧУРІНА" (за умовами цього договору - Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 05-01/2018-МІ.

8.7. Пунктом 1 Договору встановлено, що згідно бухгалтерсько-фінансових та правових документів Боржника та Первісного кредитора, Первісний кредитор виконав зобов`язання Боржника за кредитним договором № DNHSLON06821 від 07.04.2016 у розмірі 1   954   373,07 доларів США (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят три долара США 07 центів) як поручитель за Кредитним Договором відповідно до договору поруки № 02-09/16р від 02.09.2016 року. У Первісного кредитора виникло право зворотної вимоги до Боржника у розмірі виконаного зобов`язання за Кредитним Договором - у розмірі 1   954   373,07 доларів США. Розмір заборгованості у національній валюті, за домовленістю між Первісним Кредитором та Боржником становить 54   113   197,52 грн., що визнається Боржником.

8.8. В пункті 6 договору про відступлення права вимоги № 05-01/2018-МІ від 05.01.2018 року передбачено, що Новий кредитор зобов`язався сплатити Первісному кредитору компенсацію у розмірі 54   113   197,52 грн. шляхом перерахування вказаної суми на банківський рахунок Первісного кредитора.
05.01.2018 між POINTEX SALE LLP (Первісний кредитор) та Сільськогосподарським Приватним підприємством "БІЛЕ ОЗЕРО" (Новий кредитор) укладено договір № 05-01/2018-БО, відповідно до якого до Нового кредитора перейшло право вимагати від Боржника замість Первісного кредитора належного та реального виконання обов`язку щодо сплати на його користь грошових коштів в загальній сумі 59   934   488,93 грн. (п`ятдесят дев`ять мільйонів дев`ятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень дев`яносто три копійки) за кредитним договором №DNHSLNI04481 від 22.11.2013 року, а Первісний кредитор втратив зазначене право.

8.9. В пункті 6 договору про відступлення права вимоги № 05-01/2018-БО від 05.01.2018 передбачено, що Новий кредитор зобов`язувався сплатити Первісному кредитору компенсацію у розмірі 59   934   488,93 грн. (п`ятдесят дев`ять мільйонів дев`ятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень дев`яносто три копійки) шляхом перерахування вказаної суми на банківський рахунок Первісного кредитора.

8.10. 08.01.2018 між POINTEX SALE LLP (Первісний кредитор)та ПрАТ "НАСІННЕВЕ" (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 08-01/2018-НА, відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив право вимоги до ТОВ "БІЛЕ ОЗЕРО" на Нового кредитора з виплати компенсації за договором № 05-01/2018-БО від 05.01.2018. Внаслідок цього, POINTEX SALE LLP (Первісний кредитор) втратив право вимоги до ТОВ "БІЛЕ ОЗЕРО", втім отримав право вимоги з виплати компенсації у розмірі  59   934   488,93 грн. до ПрАТ "НАСІННЕВЕ".

8.11. Відповідно до договорів № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018 року та № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018 року POINTEX SALE LLP відступив право вимоги з виплат компенсацій до боржників ПрАТ "НАСІННЕВЕ" та СТОВ "ІМЕНІ МІЧУРІНА" на ТОВ "Приватофис" загалом у розмірі 114   047   686,45 грн. (59   934   488,93 грн.+ 54   113   197,52 грн.). Внаслідок вчинення таких правочинів, POINTEX SALE LLP передав своє право вимоги з виплат компенсацій до боржників ПрАТ "НАСІННЕВЕ" та СТОВ "ІМЕНІ МІЧУРІНА" на ТОВ "Приватофис", однак отримав право вимоги до ТОВ "Приватофис" у розмірі 114   047   686,45 грн. як компенсацію за відступлення права вимоги.

8.12. 09.01.2018 між POINTEX SALE LLP (надалі - Сторона-1) та ТОВ "Естейт Селлінг" (надалі - Сторона-2) за участю ТОВ "Приватофис" (надалі - Сторона-3) укладено договір відступлення права вимоги № 09-01/2018-ЕС.

8.13. Згідно з умовами договору № 09-01/2018-ЕС від 09.01.2018 у порядку та на умовах, визначених даним Договором та чинним в Україні законодавством, Сторона-1 відступає Стороні-2 право вимоги до Сторони-3 з оплати компенсації за Основними договорами у розмірі 114   047   686,45 грн. (сто чотирнадцять мільйонів сорок сім тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 45 копійок). За цим Договором до Сторони-2 переходить право вимагати (замість Сторони-1) від Сторони-3 належного та реального виконання обов`язку, визначеного п. 6 Основних Договорів щодо сплати на його користь компенсації за відступлення права вимоги в загальній сумі 114   047   686,45 грн., а Сторона -1 втрачає зазначене право вимоги.

8.14. 13.02.2018 між ТОВ "Естейт Селлінг" (надалі - Кредитор) та ТОВ "Приватофис" (надалі - Боржник) укладено Меморандум про визнання та добровільне погашення заборгованості № 13/02/2018-ПО.

8.15. Відповідно до умов меморандуму, Боржник визнав, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги № 09-01/2018-ЕС від 09.01.2018  та договору про відступлення права вимоги №10/02/18-ЕС від 10.02.2021 Кредитору перейшло право вимоги до Боржника за його заборгованістю, яка на момент укладення даної угоди становить 208   645   341,57 грн. Заборгованість Боржника виникла на підставі зобов`язань з виплати компенсацій за наступними договорами: - Договір відступлення права вимоги № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018 - заборгованість Боржника складає 54   113   197,52 грн; - Договір відступлення права вимоги № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018 - заборгованість Боржника складає 59   934   488,93 грн; - Договір відступлення права вимоги № 09-02/18-ПО від 09.02.2018 - заборгованість Боржника складає 23   772   706,05 грн.; - Договір відступлення права вимоги № 09-02/18-ПО2 від 09.02.2018 - заборгованість Боржника складає 70   824   949,07 грн.
Сторони домовились про зміну строку виконання зобов`язання Боржником перед Кредитором, а саме про те, що з моменту укладення цього меморандуму та до 20.02.2018 включно заборгованість перед Кредитором, вказана в п.1, буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитора (реквізити рахунку Кредитору повідомлено Боржнику та додаткового узгодження не потребується) (пункт 2 меморандуму №13/02/2018-ПО).
Як вбачається з положень меморандуму № 13/02/2018-ПО від 13.02.2018 року, при простроченні Боржником виконання грошового зобов`язання перед Кредитором на строк більше 10 (десяти) календарних днів, розмір процентів, встановлений ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) застосовується в розмірі 120 (сто двадцять) процентів річних (пункт 4).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 у справі № 904/4790/21 залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 у справі № 904/4790/21 залишено без змін.

10. Апеляційний суд вказав на те, що право вимоги ТОВ «Естейт Селлінг» виконання ТОВ «Приватофис» грошового зобов`язання зі сплати 114   047   686,45 грн. підтверджується укладеним заявником 09.01.2018 з POINTEX SALE LLP договором № 09-01/2018-ЕС уступки права вимоги.
В матеріалах справи наявні платіжні доручення, надані заявником в підтвердження перерахування банку грошових коштів на виконання умов договорів застави і поруки у сумі 59   934   488,93 грн. та 1   954   373,07 доларів США, а також оплатні договори уступки права вимоги зі сплати цих грошових коштів, що спростовує доводи банку про невиконання поручителем свого обов`язку.
Апеляційний господарський суд відхилив посилання скаржника на наявність ознак фраудаторності правочинів, як на підставу для відмови у задоволення заяви про визнання грошових вимог у справі про банкрутство, оскільки матеріали справи не містять доказів визнання цих правочинів недійсними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. АТ КБ "ПриватБанк" 04.05.2022 засобами електронного зв`язку, звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21, з вимогою скасувати оскаржені судові рішення про визнання грошових вимог ТОВ "Естейт Селлінг" повністю і ухвалити нове рішення, яким відхилити в повному обсязі вимоги ТОВ "Естейт Селлінг".
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 904/4790/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.05.2022.
13. Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2022 поновлено АТ КБ "ПриватБанк" строк на касаційне оскарження;
відкрито касаційне провадження у справі № 904/4790/21 за касаційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022;
судове засідання призначено на 19.07.2022  о  12:00, про що повідомлено учасників справи.
14. 15.07.2022 до Суду від ТОВ "Естейт Селлінг" надійшли письмові пояснення на скаргу АТ КБ "ПриватБанк", з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

15. 15.07.2022 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Чичви Олега Сергійовича надійшов Відзив на касаційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

16. 19.07.2022 від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли додаткові письмові пояснення щодо розгляду касаційної скарги Банку, в порядку статті 42 ГПК України.

17. Ухвалами Верховного Суду від 18.07.2022 клопотання ТОВ "Монтана-Естейт", ТОВ "Агро Комплект" та ТОВ "Естейт Селлінг" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволені.

18. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (від 22.05.2022 № 2263-IX), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №904/4790/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

19. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (19.07.2022) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 19.07.2022.

20. Представники АТ КБ "ПриватБанк" в засіданні суду 19.07.2022 повністю підтримали вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній та додаткових поясненнях щодо касаційної скарги.
Просили Суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог ТОВ "Естейт Селлінг") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 повністю, ухвалити нове рішення, яким відхилити в повному обсязі вимоги ТОВ "Естейт Селлінг" до ТОВ "Монтана-Естейт".

21. Ліквідатор ТОВ "Монтана-Естейт" арбітражний керуючий Чичва О.С. (в судовому засіданні) та представник ліквідатора (в режимі відеоконференції) проти вимог та доводів АТ КБ "ПриватБанк" заперечили з підстав наведених у Відзиві на касаційну скаргу.
Просили Суд ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог Корпорації "Інформаційні системи України") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 залишити без змін.

22. Представник ТОВ "Агро Комплект" (в режимі відеоконференції) проти вимог та доводів касаційної скарги заперечив.
Просив Суд ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог ТОВ "Естейт Селлінг" та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 залишити без змін.

23. Представник ТОВ "Естейт Селлінг" в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) проти касаційної скарги заперечив з підстав викладених у письмових поясненнях, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін.

24. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(АТ КБ "ПриватБанк")

25. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій були неправильно застосовані норми матеріального права - статті 3, 6, 11, 13, 204, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), порушені норми процесуального права - статті 86, 210, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, номери і дати яких наведені у касаційній скарзі (щодо завдання господарського суду у попередньому засіданні у справі про банкрутство; щодо обов`язку господарського суду здійснювати правовий аналіз заявлених у справі кредиторських вимог, підстав їх виникнення; щодо обов`язку господарського суду надавати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником; щодо перевірки судом наявності ознак фраудаторного правочину; щодо застосування норм матеріального права про можливість зменшення (відмови у стягненні) процентів річних, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України; щодо можливості відхилення вимог кредитора судами без врахування презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України) та без визнання відповідних умов договору недійсними).

Доводи кредитора
(ТОВ "Естейт Селлінг")

26. Кредитор доводить:

- АТ КБ "ПриватБанк" неправильно обрано спосіб захисту своїх порушених прав, як то подання касаційної скарги;
- Касатором не обґрунтовано фраудаторність правочинів на підставі яких виникли зобов`язання ТОВ "Монтана-Естейт" перед ТОВ "Естейт Селлінг";
- доказів нанесення укладеними правочинами безпосередньо касатору  не надано;
- Договори відступлення права вимоги були економічно обґрунтовані як для боржника, так і для кредитора;
- твердження Банку про те, що внаслідок укладення договорів відступлення права вимоги боржник став неплатоспроможним - не відповідає дійсності, що підтверджується результатами аналізу фінансово-господарської діяльності боржника.

Доводи арбітражного керуючого
(Чичва О.С.)

27. Арбітражній керуючий доводить:

- скаржником неправильно обрано спосіб захисту порушених прав;
- скаржником не обґрунтовано фраудаторність правочинів на підставі яких виникли зобов`язання ТОВ "Монтана-Естейт" перед ТОВ "Естейт Селлінг";
- доказів надання шкоди безпосередньо АТ КБ "ПриватБанк" не надано;
- договори відступлення права вимоги були економічно обґрунтовані як для боржника, так і для кредитора

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

28. Відповідно до вимог статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
29. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

30. Отже, ухвали місцевого господарського суду підлягають касаційному оскарженню тільки після їх перегляду в апеляційному порядку. Оскарження ухвали господарського суду першої інстанції, що не переглядалась в апеляційному порядку суперечить вимогам процесуального законодавства щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку. 

31. Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

32. Предметом апеляційного розгляду за вимогами апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" була ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 у справі № 904/4790/21 щодо кредиторських вимог ТОВ "Естейт Селлінг" до ТОВ "Монтана-Естейт" в розмірі 4   540,00 грн. (1 черга) та 585   325   173,75 грн. (4 черга).

33. Водночас, прохальна частина касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" містить вимоги скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 про визнання грошових вимог ТОВ "Естейт Селлінг" в розмірі 4   540,00 грн. (1 черга) та 896   110,08 (4 черга) повністю і ухвалити нове рішення, яким відхилити в повному обсязі вимоги ТОВ "Естейт Селлінг".

34. Враховуючи зміст касаційної скарги колегія суддів дійшла до висновку, що, в цьому випадку, предметом касаційного перегляду є саме ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 щодо кредиторських вимог ТОВ "Естейт Селлінг" до ТОВ "Монтана-Естейт" в розмірі  4   540,00 грн. (1 черга) та 585   325   173,75 грн. (4 черга).
При цьому, слід зауважити, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 в частині відхилення грошових вимог ТОВ "Естейт-Селлінг" у розмірі 485   502   079,37 грн. предметом апеляційного перегляду не була. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

35. Предметом судового розгляду в цій справі є заява ТОВ "Естейт Селлінг" про визнання грошових вимог до боржника, які виникли на підставі договорів відступлення права вимоги.

36. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

37. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

38. Відповідно до положень частин 1, 3, 6 статті 45 КУзПБ:
- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;
- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;
- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

39. Приписами частини 1 статті 46 цього Кодексу передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

40. Суд касаційної інстанції звертає увагу на усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, відповідно до яких:
- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16); 
- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);
- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).
- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно (господарсько) -  правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

41. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, ). 

42. Наведені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ (відповідно до пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки Кодекс (статті 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом. 
Така позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.12.2021 у справі № 905/857/19, від 20.12.2021 у справі № 922/1775/19, від 09.06.2022 у справі № 910/14927/20.

43. Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що грошові вимоги ТОВ "Естейт Селлінг" до боржника ТОВ "Монтана-Естейт" (в розмірі 585   325   173,75 грн.) підтверджені наступним:

43.1. POINTEX SALE LLP відповідно до умов договору застави від 07.04.2016 та договору поруки від 02.09.2016, через порушення Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Новофарм" кредитних договорів від 22.11.2013 та від 07.04.2016, перерахувало 23.09.2016 АТ КБ "ПриватБанк" грошові кошти у розмірі 59   934   488,93 грн. та 1   954   373,07 доларів США.

43.2. POINTEX SALE LLP (первісний кредитор) уклало з Сільськогосподарським приватним підприємством "Імені Мічуріна", Сільськогосподарським приватним підприємством "Біле озеро" і Приватним акціонерним товариством "Насіннєве" договори відступлення права вимоги (цесії) щодо сплати Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Новофарм" 114   047   686,45 грн., раніше сплачених POINTEX SALE LLP (заставодавець та поручитель) Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" (заставодержатель) на виконання умов вищезазначених договорів застави та поруки. Згідно з відступленням права вимоги за цими договорами, нові кредитори зобов`язалися сплатити первісному кредитору грошові кошти у розмірі 114   047   686,45 грн.

43.3. В свою чергу, ТОВ "Приватофис" (новий кредитор), правонаступником якого є ТОВ "Монтана-Естейт", 07.01.2018 та 09.01.2018 уклало з POINTEX SALE LLP (первісний кредитор) оплатні договори № 07-01/2018-ПО і № 09-01/2018-ПО2 про відступлення права вимоги щодо сплати Приватним акціонерним товариством "Насіннєве" та Сільськогосподарським приватним підприємством "Імені Мічуріна" (боржники) 114   047   686,45 грн., які є платою за вищенаведеними договорами відступлення (цесії) права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Новофарм". Грошова сума, яку Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" повинна сплатити на користь POINTEX SALE LLP в якості плати за цими договорами уступки права вимоги, становить 114   047   686,45 грн.

43.4. Доказів виконання ТОВ "Приватофис" умов договорів № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018 та    № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018 сплати 114   047   686,45 грн. матеріали справи не містять.

43.5. Право вимоги ТОВ "Естейт Селлінг" виконання ТОВ "Приватофис" грошового зобов`язання зі сплати 114   047   686,45 грн. підтверджується укладеним заявником 09.01.2018 з POINTEX SALE LLP договором № 09-01/2018-ЕС уступки права вимоги.

44. Вказані обставини встановлені на підставі доданих до матеріалів справи первинних документів завірених належним чином, оригінали яких були оглянуті та досліджені судом першої інстанції під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у попередньому судовому засіданні.

45. Доводи АТ КБ "ПриватБанк" щодо неукладеності Меморандуму № 13/02/2018-ПО від 13.02.2018, що встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 у справі № 904/4790/21 (904/6709/21), а відтак безпідставності визнання грошових вимог, що ґрунтуються на цьому Меморандумі, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

45.1. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, Меморандум № 13/02/2018-ПО про визнання та добровільне погашення заборгованості, що склалась від 13.02.2018 підписаний сторонами щодо договорів відступлення права вимоги № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018, № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018, № 09-02/18-ПО від 09.02.2018, № 09-02/18-ПО2 від 09.02.2018.

45.2. За рішенням Господарського суду Дніпропетровської області  від 14.12.2021 у справі № 904/4790/21 (904/6709/21) (інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень є загальнодоступною) при розгляді справи господарським судом встановлені обставини, що свідчать про те, що договори № 09-02/18-ПО про відступлення права вимоги від 09.02.2018, № 09-02/2018-ПО2 про відступлення права вимоги від 09.02.2018, № 10/02/18-ЕС про відступлення права вимоги від 10.02.2018 між сторонами укладено не було.

За результатами розгляду вказаної справи, суд дійшов висновку: 
"… господарський суд не вбачає підстав для задоволення заявлених Позивачем вимог, про визнання недійсними Договору про відступлення права вимоги № 09-02/2018-ПО від 09.02.2018 та Договору про відступлення права вимоги № 09-02/2018-ПО2 від 09.02.2018, Договору про відступлення права вимоги № 10/02/2018-ЕС від 10.02.2018, а також Меморандуму № 13/02/2018-ПО про визнання та добровільне погашення заборгованості, що склалась від 13.02.2018 в частині визнання ТОВ «МОНТАНА-ЕСТЕЙТ» (ідентифікаційний код - 33546549) заборгованості за Договором про відступлення права вимоги №09.02/18-ПО на суму 23   772 706,05 грн. та Договором про відступлення права вимоги №09-02/18-ПО2 на суму 70   824   949,07 грн.".

45.3. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення від 14.12.2021 у справі № 904/4790/21 (904/6709/21) не стосується Меморандуму № 13/02/2018-ПО в частині про визнання та добровільне погашення заборгованості, що склалась за договорами відступлення права вимоги № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018, № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018, на підставі яких виникли грошові вимоги ТОВ "Естейт Селлінг" до ТОВ "Монтана-Естейт", що були визнані судами першої та апеляційної інстанцій у попередньому засіданні.

46. Отже, враховуючи зазначені обставини, правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, положення статей 11, 204, 205, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України та здійснивши відповідний перерахунок заявлених кредитором сум, дослідивши докази у справі та надавши їм належної правової оцінки, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про визнання грошових вимог ТОВ "Естейт Селлінг" до боржника  в загальній сумі 585   325   173,75 грн. за період з 21.02.2018 до 19.05.2021, яка складається з: основного боргу у розмірі 114   047   686,45 грн., інфляційного збільшення у розмірі 27   710   101,86 грн, процентів річних  443   567   385,44 грн.

47. Доводи касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" зводяться, зокрема, до того, що договори відступлення права вимоги № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018, № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018 містять ознаки фраудаторності. Оскільки укладені з порушенням принципів розумності та добросовісності, без економічної мети та за пов`язаності сторін правочину.
Також скаржник звертає увагу суду на те, що АТ КБ "ПриватБанк" звернулося  із позовом в межах даної справи про банкрутство ТОВ "Монтана-Естейт" про визнання недійсними договорів відступлення право вимоги № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018, № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018, 09-01/2018-ЕС від 09.01.2018.

48. Оцінюючи вказаний довід касаційної скарги колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.

48.1. Фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, такий правочин може бути визнаний недійсним в порядку позовного провадження у межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ на підставі пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин 3, 6 статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України. 
У такому разі звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.

48.2.  У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

48.3. Колегія суддів також спирається на правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладену у постанові від 25.05.2022 у справі № 904/5314/20:

"У справі, яка розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні кредитні договори та додаткові угоди до цих договорів, в тому числі і в частині сплати винагороди за користування кредитом, є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

ЦК України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи (за доведеності порушеного права такої особи), якщо під час вирішення відповідного спору буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину."

48.4. Цією ж постановою у справі № 904/5314/20 Верховний Суд у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду відступив від правового висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021у справі № 910/14918/20 (на яку, крім інших, посилається касатор), у якій касаційний суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій щодо відхилення грошових вимог банку до боржника в частині нарахованої винагороди за користування кредитом із огляду також і на те, що свобода договору передбачає абсолютну прозорість всіх його елементів, чого не вбачається з редакції формули винагороди, яка залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки, має значну кількість змінних величин, з яких не можливо визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту, а також, не визначає максимальний розмір збільшення процентної ставки.

48.5. Відтак, слід констатувати, що під час розгляду грошових вимог кредиторів в порядку статей 45-47 КУзПБ господарський суд, за загальним правилом, має виходити з презумпції правомірності, і відповідно, дійсності правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора.

48.6. Втім, колегія суддів вважає необхідним зауважити на таке:

Положення статей 203, 215 ЦК України визначають загальні правові підстави визнання правочинів недійсними.

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правова природа нікчемних правочинів унеможливлює здійснення судового розгляду спору щодо визнання їх недійсними в порядку статті 42 КУзПБ, оскільки такі правочини є недійсними в силу закону та не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю.

Таким чином, враховуючи викладене слід дійти висновку, що оспорювані та нікчемні правочини мають різну правову природу та наслідки. 

Враховуючи, що визнання недійсним нікчемного в силу закону правочину є неналежним способом захисту прав та інтересів заінтересованої особи, суди під час розгляду грошових вимог кредиторів в порядку статей 45-47 КУзПБ у справі про банкрутство мають досліджувати правочини на підставі яких виникли грошові вимоги на предмет їх нікчемності (відповідності закону) та приймати рішення щодо визнання грошових вимог (у певному розмірі) з урахуванням відповідних висновків.   

49. Так, на момент розгляду заяви ТОВ "Естейт Селлінг" з грошовими вимогами до боржника судами не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності правочинів - договорів відступлення право вимоги № 07-01/2018-ПО від 07.01.2018, № 09-01/2018-ПО2 від 09.01.2018, 09-01/2018-ЕС від 09.01.2018, на підставі яких виникли грошові вимоги заявленого кредитора та їх недійсність прямо не передбачена законом, а відтак діє встановлена у статті 204 ЦК України презумпція правомірності правочину та обов`язковість його виконання сторонами. 

50. Стосовно доводів АТ КБ "ПриватБанк" щодо протиправності визнання вимог ТОВ "Естейт Селлінг" за процентами річних, слід вказати наступне:

50.1. Судами встановлено, що за положеннями меморандуму № 13/02/2018-ПО від 13.02.2018, при простроченні Боржником виконання грошового зобов`язання перед Кредитором на строк більше 10 (десяти) календарних днів, розмір процентів, встановлений ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України застосовується в розмірі 120 (сто двадцять) процентів річних (пункт 4).
50.2. Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

50.3. Тобто, вказаними положеннями Кодексу передбачено можливість визначення іншого розміру процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами, ніж встановлено частиною другою статті 625 ЦК України, а відтак сторони правочину не були позбавлені права встановити відповідну процентну ставку. 

50.4. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18  висловила правову позицію щодо застосування норм статей 233 ГК України та 625 ЦК України, які носять універсальний характер та дійшла висновку, що суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності.
З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Тобто, таке право (на зменшення розміру неустойки, штрафу, процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності) перебуває у межах дискреції суду. 

50.5. Поряд з цим, слід зауважити, що у цьому випадку нараховані ТОВ "Естейт Селлінг" відповідно до пункту 4 Меморандуму № 13/02/2018-ПО від 13.02.2018 проценти, - заявлені як грошові вимоги конкурсного кредитора у справі про банкрутство.

50.6. Як про це вже було вказано вище (пункт 41 цієї Постанови), у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору .

51. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що в цій ТОВ "Естейт Селлінг надав суду документи, які підтверджують його грошові вимоги до боржника, Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для визнання їх у розмірі, розрахованому судом першої інстанції. 

52. Посилання скаржника на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/18739/16 колегією суддів не приймаються, оскільки не є релевантними до цієї справи, а висновки про відмову у визнанні грошових вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс" (у вказаній справі) на суму 188   760   486,7 грн. зроблені з підстав нікчемності правочинів, на підставі яких такі грошові вимоги виникли.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

53. Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

54. Згідно з положеннями статті 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

55. Враховуючи викладене та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції, в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" та залишення без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" в розмірі 4 540,00грн (1черга) та 585 325 173,75грн (4 черга)) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права та висновки судів не суперечать правовим висновкам Верховного Суду з питань, що стали підставою касаційного оскарження.

Судові витрати

56. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін ухвалу суду апеляційної інстанції, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 
                    
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" в розмірі 4   540,00 грн. (1черга) та 585   325   173,75 грн. (4 черга)) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          В.В. Білоус

О.В. Васьковський