УХВАЛА

09 серпня 2022 року 
м. Київ

справа №140/3673/21
адміністративне провадження № К/990/19107/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М., Загороднюка А.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №140/3673/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 12 березня 2021 року №75 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору комунікативної превенції відділу превенції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області;
- зобов`язати вирішити питання, щодо призначення позивача на посаду начальника сектору комунікативної превенції відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області;
- скасувати запис у трудовій книжці позивача за №9 про звільнення зі служби в поліції від 12 березня 2021 року;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 березня 2021 року по день поновлення на роботі.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області №75 о/с від 12 березня 2021 року, в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів, капітана поліції ОСОБА_1 з посади начальника сектору превентивної комунікації відділу превенції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, з 12 березня 2021 року. Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на службі в органах поліції на посаді начальника сектору превентивної комунікації відділу превенції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, з 13 березня 2021 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 55 173,50 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Аналіз змісту зазначеної норми КАС України свідчить, що дана норма процесуального закону є імперативною, тобто такою, що прямо вказує на правило поведінки та не допускає жодних відхилень від цього правила.
Таке процесуальне обмеження передбачене пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Керуючись частиною 5 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22 грудня 2005 року № 3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 05 липня 2022 року (справа № 140/3673/21, провадження № К/990/15486/22), відповідно до статті 333 КАС України, відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №140/3673/21.
При цьому, Верховний Суд не наділений повноваженнями надавати оцінку іншій ухвалі, постановленій Верховним Судом у порядку визначеному цим Кодексом.
З огляду на вказане, враховуючи, що до Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_1 на це ж судове рішення, у відкритті касаційного провадження має бути відмовлено на підставі пункту 3 частини першої статті 333 КАС України.
Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №140/3673/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько В.М. Соколов  А.Г.Загороднюк