Номер провадження: 22-ц/813/6144/22 
Справа № 500/2395/18
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
учасники справи:        
позивач – ОСОБА_1 ,
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода»,
відповідач – селянське (фермерське) господарство «Чебана Петра Григорійовича»,
відповідач – селянське (фермерське) господарство «Ніколенка Ігоря Степановича»,
відповідач – ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,
відповідач – ОСОБА_4 ,
відповідач – ОСОБА_5 ,
відповідач – ОСОБА_6 ,
третя особа – ОСОБА_7 , 
третя особа – Державна служба морського та річкового транспорту України,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2022 року у складі судді Смокіної Г.І.,
встановив:
У квітні 2018 року ОСОБА_1  та ТОВ «Злагода» звернулися до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства «Чебана Петра Григорійовича», селянського (фермерського) господарства «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_7 , Державна служба морського та річкового транспорту України, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.
10.01.2022 ОСОБА_7 , яка є директором ТОВ «Злагода», звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити СФГ « ОСОБА_8 », СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам, з якими в них укладені будь-які господарські або інші договори або угоди, вчиняти будь-які дії, які перешкоджають здійснювати підприємницьку діяльність орендарю ТОВ «Злагода», а також вчиняти дії, спрямовані на вилучення, відчуження в будь-який спосіб (продаж, міна, дарування, застава, тощо), та/чи передачу у користування (найм, оренду, позичку), охорону в будь-який спосіб, користування, передачу на зберігання третім особам рухомого майна, а саме порому ВИЛ-0224-К, який внаслідок незаконної перереєстрації на підставі підроблених документів змінив свої параметри на несамохідний понтон (пором) «Кислицький», використовувати у будь-якій спосіб зазначений вище пором для будь-яких цілей, здійснювати будь-які ремонтні роботи на зазначеному вище поромі (у тому числі ті, що пов`язані з обробкою металу), здійснювати лако-фарбові роботи, знищувати, пошкоджувати у будь-який спосіб зазначений вище пором, розбирати або розрізати зазначений вище пором (у тому числі з метою розрізання на металобрухт), накласти арешт на зазначений вище пором ВИЛ-0224-К (наразі використовується ОСОБА_8 під назвою пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »); передати пором ВИЛ-0224-К (який внаслідок незаконної перереєстрації у злочинний спосіб на підставі підроблених документів отримав назву « ОСОБА_9 ») на зберігання власнику майна - ОСОБА_1 . 
Заяву обґрунтовано тим, що існує реальна небезпека знищення порому з метою уникнення відповідачами відповідальності у рамках кримінальних, адміністративних та цивільних справ, які стосуються захоплення відповідачами порому на підставі підроблених документів та його використання станом на момент подання заяви про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачів.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2022 заяву задоволено частково. Накладено арешт на пором «Кислицький», заборонено відповідачам та будь – яким іншим особам, з якими укладені будь – які господарські або інші договори або угоди, вчиняти будь – які дії, спрямовані на відчуження у будь-який спосіб порому « ОСОБА_9 », його знищувати, пошкоджувати, змінювати у будь -який спосіб. В решті вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Злагода» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить: взяти до уваги та дослідити у судовому засіданні усі додатки (докази) щодо перереєстрації у злочинний спосіб на підставі підроблених документів майна ОСОБА_1 (порому ВИЛ-0224-К) на ОСОБА_8 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з відповідною зміною параметрів, висновок Ради Бізнес-Омбудсмена від 29.12.2021, лист Чорноморської окружної прокуратури від 30.11.2021 щодо підроблення документів ОСОБА_8 ; лист Чорноморської окружної прокуратури від 24.12.2021 щодо підроблення документів ОСОБА_8 ; документи, що свідчать про притягнення у 2019 році ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за використання порому ВИЛ-0224-К (наразі використовується ОСОБА_8 під назвою пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») без будь-яких дозвільних документів; документи, що свідчать про притягнення у 2021 році ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за використання порому ВИЛ-0224-К (наразі використовується ОСОБА_8 під назвою пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») без будь-яких дозвільних документів; відповіді з Регістру судноплавства України щодо підроблення так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015; свідоцтво про смерть інженер-інспектора Регістру судноплавства ОСОБА_10 . Постановити нове судове рішення, яким:        заборонити СФГ «Чебана Петра Григоровича», СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам, з якими в них укладені будь-які господарські або інші договори або угоди, вчиняти будь-які дії, які перешкоджають здійснювати підприємницьку діяльність орендарю ТОВ «Злагода», а також вчиняти дії, спрямовані на вилучення, відчуження в будь-який спосіб (продаж, міна, дарування, застава, тощо), та/чи передачу у користування (найм, оренду, позичку), охорону в будь-який спосіб, користування, передачу на зберігання третім особам рухомого майна, а саме порому ВИЛ-0224-К, який внаслідок незаконної перереєстрації на підставі підроблених документів змінив свої параметри на несамохідний понтон (паром) «Кислицький»; заборонити СФГ « ОСОБА_8 », СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам використовувати у будь-якій спосіб зазначений вище пором для будь-яких цілей; заборонити СФГ « ОСОБА_8 », СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам здійснювати будь-які ремонтні роботи на зазначеному вище поромі (у тому числі ті, що пов`язані з обробкою металу); заборонити СФГ « ОСОБА_8 », СФГ «Ніколенко Ігор Степанович»,         ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам здійснювати лако-фарбові роботи на зазначеному вище поромі; заборонити СФГ « ОСОБА_8 », СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам знищувати у будь-який спосіб зазначений вище пором;         заборонити СФГ «Чебана Петра Григоровича», СФГ «Ніколенко Ігор Степанович»,         ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам пошкоджувати у будь-який спосіб зазначений вище пором;         СФГ « ОСОБА_8 », СФГ «Ніколенко Ігор Степанович», ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також будь-яким іншим особам розбирати або розрізати зазначений вище пором (у тому числі з метою розрізання на металобрухт); накласти арешт на зазначений вище пором ВИЛ-0224-К (наразі використовується ОСОБА_8 під назвою пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »); взяти до уваги, що у випадку пошкодження або знищення майна порому ВИЛ-0224-К (який внаслідок незаконної перереєстрації у злочинний спосіб на підставі підроблених документів отримав назву «Кислицький») Держава Україна буде нести відповідальність в Європейському суді з прав людини, зокрема за Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини. Взяти до уваги, що ця заява є повним вичерпанням національних засобів правового захисту та, у випадку знищення, пошкодження або відчуження порому ВИЛ-0224-К (наразі використовується ОСОБА_8 під назвою пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») буде підставою для відповідальності Держави Україна в Європейському суді з прав людини. Передати паром ВИЛ-0224-К (який внаслідок незаконної перереєстрації у злочинний спосіб на підставі підроблених документів отримав назву « ОСОБА_9 ») на зберігання власнику майна - ОСОБА_1 .
Скарга обґрунтована тим, що судом проігноровано положення заяви про забезпечення позову, що стосувалися підроблення документів на так званий пором «Кислицький». Судом проігноровано, що у цивільній справі вже давно зібрано докази, які остаточно встановлюють та доводять про факт підроблення документів, на яких базується позиція відповідачів у цій цивільній справі. Крім того, 23.09.2019 пором ОСОБА_1 ВИЛ-0224-К (який наразі використовується ОСОБА_8 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») було оглянуто службовими особами Морської адміністрації, яким встановлено відсутність належних документів для використання цього порому з боку ОСОБА_8 , а самому ОСОБА_8 було внесено відповідний адміністративний припис. 23.09.2019 ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності за        те, що        у нього відсутній будь-який Акт технічного нагляду порому ВИЛ-0224-К, який внаслідок рейдерського захоплення отримало назву «Кислицький» саме на підставі підробленого так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015. Крім того, судом було проігноровано, що 27.08.2021 ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що у нього відсутній будь-який        Акт технічного нагляду порому ВИЛ-0224-К, який внаслідок рейдерського захоплення отримало назву «Кислицький» саме на підставі підробленого так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015. Крім того, судом було проігноровано, що ОСОБА_8 не оскаржував зазначений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, що додатково свідчить про використання ним та іншими відповідачами підроблених документів, на підставі яких суддя ОСОБА_11 на регулярній основі ухвалює завідомо неправосудні судові рішення. Фактично, суд першої інстанції надав дозвіл на використання так званого порому «Кислицький», будучи проінформованим про те, що будь-яких документів на цей пором не існує, а використання зазначеного порому заборонено двома приписами Морської адміністрації. Крім того, суд ухвалою від 12.01.2022 фактично надав дозвіл відповідачам на легалізацію доходів, отриманих злочинним шляхом, в силу того, що, як вже наразі остаточно доведено, пором відповідачами використовується на підставі підроблених документів. Відповідно, суд проігноровав усі доводи та аргументи заявника, включаючи відповідні докази, щодо підроблення документів на так званий пором «Кислицький». Отже, ухвалюючи ухвалу від 12.01.2022 суд не почув заявника. 
Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду зміні, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Відповідно до частин другої, третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Вбачається зі справи, що предметом вимог є визнання недійсним договору купівлі – продажу плавзасобу від 14.02.2003, укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , визнання недійсною, скасування державної реєстрації права власності на плавзасіб на ім`я ОСОБА_8 , витребування у відповідачів та передача у власність порому власнику ОСОБА_1 .
Вимоги обґрунтовані зареєстрованим у встановленому законом порядку правом власності ОСОБА_1 .
Вимоги про визнання угод недійсними не передбачають наслідки у вигляді повернення майна на виконання рішення суду, отже забезпеченню підлягають ті, що стосуються витребування майна, яке підлягає поверненню.
Ухвала суду про забезпечення позову оскаржується ТОВ «Злагода», відтак оцінці підлягає правомірність висновків про відмову у вжитті заходів з огляду на їх вплив на законні права та інтереси ТОВ «Злагода» у справі.
Зміст вимоги заяви про забезпечення позову та доводи апеляційної скарги ТОВ «Злагода» зводяться до необхідності вжиття судом таких обмежень, щоб не перешкоджати ТОВ «Злагода» здійсненню підприємницької діяльності з використання порому, який підлягає передачі на зберігання ОСОБА_1 .
Проте відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому не вирішується спір по суті.
Таким чином, така вимога заяви не підлягає задоволенню в силу прямої заборони закону, оскільки фактично буде вирішенням спору по суті щодо вимог про витребування майна.
Доводи апеляційної скарги про те, що після огляду порому «Кислицький» службовими особами Морської адміністрації встановлено відсутність належних документів для його використання не можуть бути підставою скасування ухвали суду, оскільки суд вирішує спір, який виник із цивільних правовідносин, виходячи з процесуальної рівності сторін, тих прав та обов`язків, якими вони володіють на підставі норм цивільного права. Наявність порушень з боку відповідачів в частині законодавства з безпеки судноплавства та державної реєстрації судна є компетенцією відповідних органів Державної служби морського та річкового транспорту України та не може бути предметом оцінки чи вирішення під час вжиття заходів забезпечення позову у цивільному спорі.
Судом першої інстанції накладено арешт на пором «Кислицький», що є найбільшим обмеженням серед передбачених ст.150 ЦПК України видів забезпечення позову, який забороняє право розпорядження та забезпечує його збереження до визначення подальшої долі цього майна, відтак не потребує додаткового встановлення обмежень у вигляді заборон.
Крім того, арешт майна забезпечує право ТОВ "Злагода" на здійснення діяльності у разі задоволення позову.
Не можуть бути підставою вжиття заходів забезпечення позову щодо передачі майна на зберігання іншим третім особам, оскільки суд вправі вирішити заяву лише в межах поданого клопотання про забезпечення позову, у справі в заяві зазначено лише про необхідність передачі порому ОСОБА_1 , в межах чого і вирішено клопотання судом.
Не можуть бути підставою скасування ухвали суду доводи ТОВ «Злагода» про необхідність надання оцінки низці документів на підтвердження наявності у справі документів про право власності відповідача, які мають ознаки підробки документів, оскільки не допускається надання оцінки достовірності, належності та допустимості доказів до вирішення справи по суті. Вирішення заяви про забезпечення позову не є вирішенням справи по суті, тому на цій стадії розгляду справи суд не вправі здійснювати такі дії.
Так само не можуть бути предметом оцінки судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали суду про забезпечення позову низка документів щодо звернення ОСОБА_1 , ТОВ «Злагода» до компетентних органів з приводу порушення прав, оскільки таке допускається лише під час вирішення спору по суті.
Також до вирішення спору по суті суд будь – якої інстанції позбавлений права реагування на порушення закону в порядку ст.262 ЦПК України. 
У позовній заяві йдеться про право власності на пором ОСОБА_1 , ним ухвала суду в частині відмови в забезпеченні позову не оскаржена, а доводи скарги ТОВ «Злагода», який є самостійним учасником процесу не надають підстав для висновку про порушення їх прав невжиттям решти заходів, які були предметом вимог. 
Згідно до п.3ч.1ст.260 ЦПК України в ухвалі суду мають бути зазначені мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд зазначив, що подана заява про забезпечення позову аналогічна тим, що подавалися раніше, відтак не потребує додаткового обґрунтування, проте суд зобов`язаний обґрунтувати мотиви рішення, щоб вони були зрозумілі учасникам справи. 
Відповідно до ч. 4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. 
Враховуючи доповнення судом апеляційної інстанції мотивів рішення, ухвала суду підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384  ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» задовольнити частково.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 січня 2022 року в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ «Злагода» змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
В іншій оскарженій частині ухвалу суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений: 08.07.2022

Головуючий: 

Судді: