Справа № 342/1264/21 
Провадження № 22-ц/4808/845/22 
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі: 
               судді-доповідача         Бойчука І.В., 
               суддів:                Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.,
       секретаря        Максимів Ю.В.,
       з участю         ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городенківського районного суду від 06 червня 2022 року під головуванням судді Федів Л.М. у м. Городенка,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до  ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Позивач просила здійснити поділ нежитлової будівлі - магазину, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину цієї нежитлової будівлі-магазину; здійснити поділ транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 цього транспортного засобу.
ОСОБА_1 03.06.2022 подала до суду клопотання про призначення судово-автотоварознавчої експертизи, доручивши її проведення експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
На вирішення експертам просила поставити питання визначення на час розгляду справи ринкової вартості транспортного засобу подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) до транспортного засобу марки «Volksvagen Transporter», 2011 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , колір чорний. 
Витрати на проведення експертизи покласти на позивача у справі.На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.
Представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на заяву, в якому вказала, що предметом спору є визнання права власності на половину автомобіля і натурі, і в такому випадку його вартість не входить до предмету доказування. До того ж, позивачем не доведено наявність підстав припускати, що такий засіб доказування, як призначення експертизи подібного автомобіля може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Оскільки підстави для забезпечення доказів, визначені ст. 116 ЦПК України, відсутні, у задоволенні заяви просила відмовити.
Ухвалою Городенківського районного суду від 06 червня 2022 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової авто товарознавчої експертизи.
Призначено в справі судову автотоварознавчу експертизу.
На вирішення експертизи поставлено питання визначити ринкову вартість транспортного засобу, подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) до транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2011 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , колір чорний, на момент проведення експертизи (на час розгляду справи).
Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити оплату проведення експертизи протягом п`яти днів з моменту отримання рахунку про оплату експертизи від судового експерта.
На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.
На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність такої вимогам ЦПК України.
Вказує, що позивачем не доведено необхідність забезпечення доказів шляхом призначення експертизи, не підтверджено, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому, що у неї є складнощі в поданні цих доказів.
Позивач подала заяву про призначення експертизи як способу забезпечення доказів в порядку ст. 116 ЦПК України, а суд ухвалив рішення про призначення експертизи на підставі ст. 102-104, 107-109 ЦПК України без врахування його думки чи представника щодо обрання експертної установи та кола питань, які слід поставити на вирішення експерта, що призвело до обмеження його процесуальних прав. Судом першої інстанції не встановлювалося місцезнаходження спірного автомобіля та можливість чи неможливість проведення оцінки вартості саме цього конкретного транспортного засобу, а не подібного за технічними характеристиками.
Зазначає, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань. Предметом спору є визнання права власності на половину автомобіля в натурі і в такому випадку його вартість не входить до предмета доказування, а отримавши інформацію про відчуження автомобіля, сторона позивача не подавала заяву про збільшення/зменшення позовних вимог. За таких обставин призначення експертизи для визначення вартості автомобіля є недоцільним.
З наявних у справі матеріалах вбачається, що продаж автомобіля здійснено матері відповідача. Такий здійснено під час шлюбу та в інтересах сім`ї для сплати штрафу, накладеного на відповідача при здійсненні ним підприємницької діяльності. 
Також в обґрунтування ухвали суд першої інстанції керується правовими висновками Верховного Суду, проте у цих справах предметом спору був поділ коштів, отриманих від продажу транспортних засобів, а не поділ автомобіля в натурі.
Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, та допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що відчуження транспортного засобу було здійснено умисно з метою ухилення від поділу спільного майна подружжя.
Відповідно до практики Верховного Суду у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим – неможливості встановлення його дійсної (ринкової вартості), визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.
Зважаючи на те, що предметом позову у справі є поділ, зокрема, транспортного засобу, який є спільною власністю подружжя та відчужений відповідачем без її згоди на час розгляду справи, нею для захисту своїх порушених прав та інтересів подано клопотання про призначення експертизи, після проведення якої нею буде змінено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача половини ринкової вартості автомобіля, що неможливо без визначення ринкової вартості такого.
Крім того, що стосується твердження апелянта щодо назви клопотання, то нею у заяві суду було вказано на описку у такому та вона просила суд вважати клопотання саме про призначення експертизи в порядку, передбаченому ст. 102-104 ЦПК України. 
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.
ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги заперечила, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Вислухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як визначено у статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду. Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просить, зокрема, здійснити поділ транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 цього транспортного засобу.
На виконання ухвали Городенківського районного суду від 12 квітня 2022 року від Територіального сервісного центру МВС № 2643 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області надійшли завірені копії документів щодо відчуження ОСОБА_2 транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 – заяви № 333826007 від 15.10.2021, договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8256/21/000772 від 14.10.2021, в якому зазначена ціна транспортного засобу за домовленістю сторін – 97 000,00 грн, акту огляду реалізованого транспортного засобу № 8256/21/000772 від 14.10.2021, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8256/21/1/000802 від 13.10.2021, договору комісії № 8256/21/1/000802 від 13.10.2021.
Згідно правового висновку Верховного Суду , викладеного у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 127/6926/13, у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19). Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договору стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути надана письмово. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зроблено висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Вирішуючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції дослідив всі матеріали справи та врахував, що в цій цивільній справі предметом позову є поділ транспортного засобу, який є спільною власністю подружжя і відчужений (проданий) відповідачем на час розгляду справи, без письмової згоди дружини.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що клопотання позивача про проведення в цій цивільній справі судової автотоварознавчої експертизи є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки висновки експерта дозволять всебічно та об`єктивно з`ясувати обставини справи та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги про те, що вартість автомобіля не входить до предмета доказування, а отримавши інформацію про відчуження автомобіля, сторона позивача не подавала заяву про збільшення/зменшення позовних вимог, висновків суду про необхідність призначення експертизи у справі не спростовують та суперечать висновкам Верховного Суду про те, що у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, вартість такого майна враховується при поділі.
При цьому, згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
Суд першої інстанції враховуючи думку учасників справи, викладених у поданих до суду клопотаннях, запереченнях, вважав за необхідне призначити судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити запропоноване позивачем питання та проведення експертизи доручив експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Тому не заслуговують на увагу доводи апелянта на те, судом першої інстанції призначено експертизу з порушенням його процесуальних прав.
Крім того, позивачем 06.06.2022 до суду першої інстанції подано заяву, згідно якої нею вказано на описку у клопотанні і вона просила суд вважати її клопотання саме про призначення експертизи (а.с. 143).
Посилання апелянта на те, що продаж автомобіля здійснено під час шлюбу та в інтересах сім`ї для сплати штрафу, накладеного на відповідача при здійсненні ним підприємницької діяльності, не стосується встановлення фактичних даних щодо ринкової вартості транспортного засобу, подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) до спірного транспортного засобу, для визначення якої призначено експертизу судом.
Суд першої інстанції належним чином дослідив усі обставини справи, а доводи апелянта не спростовують правильності висновків суду та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, тому підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено і її слід залишити в силі.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Городенківського районного суду від 06 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 19 липня 2022 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
Судді:                                                                        О.В. Пнівчук
                                                                               В.А. Девляшевський