КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  377/798/21                                                                              Головуючий у І-й інстанції - Бабич Н.С.
апеляційне провадження № 33/824/730/2022                                            Доповідач Заришняк Г.М.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 травня  2022 рокуСуддя Київського апеляційного суду  Заришняк Г.М., при секретарі Діденку А.С., розглянувши матеріали справи  про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1   на постанову Славутицького  міського суду  Київської області від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  не працюючу, зареєстровану та  проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , звільнено від  адміністративної відповідальності, передбаченої  ч.1 ст. 184 КУпАП, за малозначністю правопорушення і обмежено усним зауваженням та провадження у справі закрито,-
 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Славутицького  міського суду  Київської області від 24 грудня 2021 року звільнено  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої  ч.1 ст. 184 КУпАП, за малозначністю правопорушення і обмежено усним зауваженням та провадження у справі закрито.
З  постанови слідує, що   ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 26 листопада 2021 року під час п`ятого уроку з 12 години 35 хвилин до 13 години 20 хвилин, під час освітнього процесу, висловлювався нецензурною лайкою.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Не погодившись з вказаною постановою,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що справу розглянуто поверхнево, без врахування  фактичних обставин  по справі, протокол про адміністративне правопорушення складений  з порушенням Закону та не відповідає фактичним обставинам справи.  
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, у поданій апеляційній скарзі  просила розглядати  справу без її участі. 
Вивчивши матеріали  адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить  до наступних висновків.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом  ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 26 листопада 2021 року під час п`ятого уроку з 12 години 35 хвилин до 13 години 20 хвилин, під час освітнього процесу, висловлювався нецензурною лайкою.
Відповідно до  ч.1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з цим, диспозиція  даної норми  передбачає відповідальність за ухилення  батьків або осіб, які їх  замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення  необхідних умов життя, навчання  та виховання  неповнолітніх дітей.
З огляду на те, що  ч.1 ст. 184 КУпАП, порушення якої ставиться  в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справи необхідно з`ясувати серед іншого, чи порушила норму  спеціального закону особа, якщо  так, то яку  і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним  закріпленням  вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
За правилом ст. 150 СК України  батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.  Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Суб`єктивна  сторона цього правопорушення  характеризується  наявністю вини  у формі прямого  чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення  особи  до адміністративної відповідальності.
   Твердження апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою особою, а не повнолітньою особою, що виключає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП,заслуговують на увагу.
Відповідно до  ч.2 ст. 6 СК України малолітньою вважається  дитина до досягнення нею 14 року, неповнолітньою вважається  дитина  у віці від 14 років до 18 років.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , і на момент складання протоколу  про адміністративне правопорушення  йому виповнилось  13 років, тоді як ч.1 ст. 184 КУпАП встановлена відповідальність  за ухилення  батьків або осіб, які їх  замінюють, від виконання  передбачених  законодавством  обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання  неповнолітніх дітей.
Посилання в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення є  неналежним та недопустимим доказом у справі, є також обгрунтованими, оскільки в протоколі не встановлено підстав для правильного застосування до ОСОБА_1 положень ч.1 ст. 184 КУпАП.
За таких обставин, суд першої інстанції  не мав достатньо допустимих  доказів для встановлення винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного  правопорушення, передбаченого  ч.1 ст. 184 КУпАП, та помилково визначив її винуватість  доведеною, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип  презумпції  невинуватості особи.
Відповідно  до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі  про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате  підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного та зібраних  доказів,  суд апеляційної інстанції не має  можливості  встановити  причинний зв`язок між діями особи, яка притягується  до  відповідальності, їх наслідками, що виключає  його адміністративну  відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.
За таких обставин, постанова  суду першої інстанції  підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про закриття провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю  в діях ОСОБА_1 складу  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.
         Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Славутицького  міського суду  Київської області від 24 грудня 2021 року, якою  ОСОБА_1 звільнено від  адміністративної відповідальності, передбаченої  ч.1 ст. 184 КУпАП, за малозначністю правопорушення і обмежено усним зауваженням та провадження у справі закрито - скасувати.
Ухвалити  нову постанову, якою провадження у справі  про адміністративне  правопорушення за   ч.1 с. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі  п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях  складу адміністративного  правопорушення, передбаченого ч.1 с. 184 КУпАП
         Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                            Заришняк Г.М.