УХВАЛА

6 червня 2022 року
м. Київ
справа № 464/4102/20
провадження № 51-574ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 2 березня 2022 року про повернення апеляційної скарги на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року, 
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, скаржник, заперечуючи законність судового рішення, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваного рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції не перевіряє правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених у вироку.
Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності судового рішення та необхідності його скасування на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 438 КПК. ОСОБА_4 порушуючи питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, зазначаючи про незаконність судового рішення, хоча і послався на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте по суті скарги заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, що в силу статті 433 КПК не може бути предметом касаційного розгляду та виходить за межі перегляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Проте, ОСОБА_4 до поданої ним касаційної скарги не додав копій судових рішень, які оскаржуються, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК.
Оскільки касаційна скарга скаржника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 
2 березня 2022 року про повернення апеляційної скарги на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2021 року, залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                             ОСОБА_3