ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України
19 липня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 731/452/21
Головуючий у першій інстанції – Савенко А. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/409/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є., 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Озерянський заклад загальної середньої освіти I-III ступенів Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області,
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Озерянського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Озерянського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про поновлення на роботі, 
місце ухвалення рішення суду – смт Варва,
час проголошення рішення – 11 год. 51 хв,
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 08 грудня 2021 року.

                                 У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до Озерянського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (далі – Озерянський ЗЗСО I-III ступенів), в якому просила:
- визнати незаконним наказ № 13-к від 31 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ № 7-к від 19 серпня 2021 року «Про скасування наказу» Озерянського ЗЗСО I-III ступенів;
- поновити ОСОБА_1 на роботі вчителем початкових класів Озерянського ЗЗСО I-III ступенів;
- стягнути з Озерянського ЗЗСО I-III ступенів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2021 року до дня поновлення на роботі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 посилалась на те, що з 01 жовтня 1993 року працювала вчителем початкових класів Озерянського ЗЗСО I-III ступенів. Наказом № 13-к від 31 серпня 2021 року позивачку звільнено у зв`язку з закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Вважає таке звільнення незаконним, указуючи, що його підставою стало видання відповідачем наказу № 7-к від 19 серпня 2021 року, яким скасовано наказ № 5-к від 05 серпня 2021 року про продовження з нею дії контракту, без зазначення підстави для такого скасування.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Озерянського ЗЗСО I-III ступенів в частині позовних вимог про визнання незаконними наказу про звільнення та наказу про скасування наказу про продовження дії контракту, а також про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнано неподаною та повернуто позивачці, а в частині позовних вимог про поновлення на роботі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 . Поновлено  ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів Озерянського ЗЗСО I-III ступенів з 01 вересня 2021 року. Стягнуто з Озерянського ЗЗСО I-III ступенів на користь держави судові витрати в розмірі 908 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.
В апеляційній скарзі Озерянський ЗЗСО I-III ступенів, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а позовну заяву залишити без розгляду.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд, порушуючи положення ч. 3 ст. 185, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, безпідставно прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, не зваживши на те, що недоліки позовної заяви ОСОБА_1 не усунула.
Указує, що, визнаючи неподаною та повертаючи позивачці позовну заяву в частині вимог про визнання незаконними наказу про скасування наказу про продовження дії контракту, районний суд безпідставно надав оцінку цьому наказу та відобразив у рішенні позицію щодо його незаконності, яка містить протиріччя та не ґрунтується на нормах закону.
Наголошує на тому, що директором Озерянського ЗЗСО I-III ступенів Антоненком О.В. скасовано наказ № 5-к від 05 серпня 2021 року  директора Озерянського ЗЗСО I-III ступенів Дмитренко Л.О. «Про продовження терміну дії контракту» у зв`язку з його незаконністю, оскільки попередній директор навчального закладу Дмитренко Л.О., перебуваючи у відпустці і не виконуючи посадові обов`язки, не мала права видавати наказ про продовження терміну дії контрактів. На думку відповідача, усі накази по Озерянському ЗЗСО I-III ступенів, у тому числі і щодо продовження строкових трудових договорів, у період відпустки директора міг видавати та підписувати лише заступник з навчально-виховної роботи за наявності відповідних заяв вчителів, з якими контракт міг бути продовжений.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 у встановлений судом строк не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Поновлюючи ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів Озерянського ЗЗСО I-III ступенів, суд першої інстанції виходив з незаконності звільнення позивачки, указавши, що наказ керівника закладу про продовження  дії контракту не може бути згодом скасовано наказом нового директора без посилання на жодну з підстав для звільнення працівника з ініціативи роботодавця, визначених трудовим законодавством, зокрема, ст. 40, 41 КЗпП України. Районний суд урахував, що строк дії контракту не закінчився, а отже, посилання у наказі № 13-к від 31 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » на п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, тобто закінчення строку трудового договору, є безпідставним.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
У справі встановлено, що 01 вересня 1975 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в Озерянську середню школу, яку у подальшому кілька разів перейменовано, остання назва – Озерянський ЗЗСО І-ІІІ ступенів (а.с. 6-7). З  січня 1993 року по 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 обіймала посаду вчителя-класовода 1-4 класів (вчителя початкових класів). 
Оскільки ОСОБА_1 станом на 01 липня 2020 року обіймала посаду педагогічного працівника, якій виплачується пенсія за віком, наказом директора Озерянськоко ЗЗСО I-III ступенів ОСОБА_2 № 14-к від 23 червня 2020 року її переведено із безстрокового трудового договору на строковий з 01 липня 2020 року по 01 липня 2021 року (а.с. 43).
З метою приведення трудових відносин з педагогічними працівниками, яким виплачується пенсія за віком, у відповідність до норм чинного законодавства, 30 квітня 2021 року директором Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ОСОБА_3 видано наказ № 3-к, яким продовжено строкові трудові договори з педагогічними працівниками закладу, яким виплачується пенсія за віком, зокрема, і з ОСОБА_1 , з 30 червня 2021 року по 31 серпня 2021 року (а.с. 58). 
Наказом директора Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Дмитренко Л.О. № 5-к від 05 серпня 2021 року продовжено строкові трудові договори з педагогічними працівниками закладу, яким виплачується пенсія за віком, зокрема, і з ОСОБА_1 , з 01 вересня 2021 року по 31 серпня 2024 року (а.с. 5).
Відповідно до наказу № 6-к від 18 серпня 2021 року до виконання обов`язків директора Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів приступив ОСОБА_2 , якого поновлено на посаді наказом по відділу освіти Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області № 40-к від 18 серпня 2021 року (а.с. 4).
Директором Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Антоненко О.В. з посиланням на Статут закладу видано наказ № 7-к від 19 серпня 2021 року «Про скасування наказу», яким скасовано наказ № 5-к від 05 серпня 2021 року «Про продовження терміну дії контракту» у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства при його виданні (а.с. 4).
31 серпня 2021 року директором закладу Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Антоненком О.В. видано наказ № 13-к від 31 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », яким вчителя початкових класів Озерянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 звільнено з займаної посади 31 серпня 2021 року у зв`язку з закінченням строку трудового договору згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 3). 
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно із ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років. 
У пункті 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Оцінивши надані сторонами докази, встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про те, що звільнення позивачки є незаконним.
У справі, яка переглядається, установлено, що 30 квітня 2021 року наказом директор Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Дмитренко Л.О. № 3-к продовжено строк дії трудового договору з ОСОБА_1 з 30 червня 2021 року по 31 серпня 2021 року. 
У подальшому 05 серпня 2021 року наказом директора Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Дмитренко Л.О. № 5-к продовжено строковий трудовий договір з ОСОБА_1 з 01 вересня 2021 року по 31 серпня 2024 року.
19 серпня 2021 року директором Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Антоненко О.В. видано наказ № 7-к «Про скасування наказу», яким скасовано наказ № 5-к від 05 серпня 2021 року «Про продовження терміну дії контракту» у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства при його виданні.
31 серпня 2021 року наказом директора закладу Озерянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Антоненка О.В. № 13-к звільнено ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку з закінченням строку трудового договору згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 3). 
Установивши, що директором навчального закладу скасовано наказ № 5-к від 05 серпня 2021 року, яким продовжено строк дії договору з позивачкою без посилання на жодну з визначених законом підстав для звільнення працівника з ініціативи роботодавця, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що строк дії контракту з ОСОБА_1 не закінчився, тому її звільнення на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України є протиправним.
Доводи сторони відповідача про те, що наказ попереднього директора навчального закладу Дмитренко Л.О. «Про продовження терміну дії контракту» № 5-к від 05 серпня 2021 року є незаконним, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Те, що під час видання наказу № 5-к від 05 серпня 2021 року директор навчального закладу ОСОБА_3 перебувала у відпустці, автоматично не робить виданий нею наказ незаконним і не надає право керівнику навчального закладу його скасовувати  без посилання на відповідні правові підстави та норми закону. Сама ОСОБА_1 із заявою про скасування наказу до керівника навчального закладу не зверталась та не відмовлялась стати до роботи.
Є необгрунтованими доводи відповідача про те, що суд першої інстанції, порушуючи положення ч. 3 ст. 185, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, безпідставно прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, не зваживши на те, що недоліки позовної заяви ОСОБА_1 не усунула.
Як свідчать матеріали справи, ухвалою районного суду від 04 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з посиланням на те, що позивачку звільнено від сплати судового збору лише за позовну вимогу про поновлення на роботі, а за вимоги про визнання незаконним наказу про звільнення, про скасування наказу про продовження дії контракту та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вона повинна сплатити судовий збір, а також указати, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. ОСОБА_1 недоліки позовної заяви не усунула. 
Районний суд, постановляючи ухвалу від 29 жовтня 2021 року, дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України, для визнання неподаною та повернення позовної заяви лише в частині вимог про визнання незаконним наказу про звільнення та наказу про скасування наказу про продовження дії контракту, а також про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а в частині позовних вимог про поновлення на роботі прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. 
Апеляційним судом відхиляються твердження Озерянського ЗЗСО І-ІІІ про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1 в частині поновлення на роботі через невиконання позивачкою вимог ухвали суду від 04 жовтня 20211 року щодо підтвердження, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав відповідно п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Докази того, що ОСОБА_1 зверталась з іншим позовом до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що зумовило б закриття провадження у даній справі, відповідачем на надано. Повернення позовної заяви лише з підстав незазначення ОСОБА_1 підтвердженння про неподання іншого позову було б проявом надмірного формалізму суду першої інстанції та перешкоджанням особі у доступі до правосуддя.   
Не є підставою для скасування судового рішення доводи відповідача про те, що, визнавши неподаною та повернувши ОСОБА_1 позовну заяву в частині вимог про визнання незаконними наказу про скасування наказу про продовження дії контракту, районний суд безпідставно надав оцінку цьому наказу та відобразив у рішенні позицію щодо його незаконності, яка містить протиріччя та не ґрунтується на нормах закону. На переконання колегії суддів, рішення про поновлення на роботі може бути ухвалено судом лише після перевірки законності наказу, який став підставою для такого звільнення, у тому числі і наказу, який передував наказу про звільнення. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору всіх обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. 
Такий обов`язок районним судом виконано: у судовому рішенні, яке оскаржується, встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, та надано мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, наведено відповідні норми права, що регулюють спірні правовідносини. Отже, районним судом дотримано всі вимоги цивільно-процесуального законодавства щодо законності та обґрунтованості судового рішення і доводи апеляційної скарги висновків суду щодо незаконності звільнення позивачки не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Озерянського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області залишити без задоволення, а рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча:                                                                         Н.В. Шитченко

Судді:                                                                                  Н.В. Висоцька

                                                                                            О.Є. Мамонова