ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/5645/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року (головуючий суддя Юрков Е.О.)
у справі  № 160/5645/21
за позовом   Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області
до  Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій»
про  застосування заходів реагування, - 
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій», в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська обл., Криничанський район, смт. Кринички, вул. Заводська, 1 Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» (код ЄДРПОУ - 03113549), до повного усунення порушень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що актом перевірки об`єкта, а саме: будівель за адресою: Дніпропетровська обл., Криничанський район, смт. Кринички, вул. Заводська, 1 Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» з питань дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 01.03.2021 № 19 встановлені порушення вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки. Виявлені порушення, на думку позивача, можуть створити загрозу життю та/або здоров`ю людей. Отже, позивач вважає, що подальша експлуатація об`єкта, а саме: будівель за адресою: Дніпропетровська обл., Криничанський район, смт. Кринички, вул. Заводська, 1 Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» є неможливою до усунення недоліків, зазначених в акті від 01.03.2021 № 19.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 позов задоволено.
Суд першої інстанції виходив із того, що станом на час розгляду справи виявлені позивачем порушення не усунені в повному обсязі і ці порушення дають підстави вірогідності пожежі, що само по собі створює загрозу життю та здоров`ю людей та не потребує будь-яких додаткових доказів. Суд зазначив, що указані порушення можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Відповідач  зазначає, що неусунуті порушення не є такими, що безпосередньо створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідно повне зупинення експлуатації будівель не є співмірним заходом із усунутими порушеннями. Судом першої інстанції при ухваленні рішення про повне зупинення експлуатації будівель не дотримано справедливого балансу між інтересами відповідача та публічними інтересами, оскільки обраний позивачем захід реагування не відповідає критеріям пропорційності. Зупинення експлуатації автобусної станції на підставі припущень позивача може привести до неможливості користуватися пасажирським  транспортом. 
Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином. 
Подана відповідачем заява про відкладення розгляду, мотивована складною ситуацією, пов`язаною із збройною агресією рф по відношенню до України, виникненням небезпеки для життя учасників процесу, задоволенню не підлягає. Відповідачем не наведено об`єктивних причин неможливості прийняття участі в розгляді справи, які були б пов`язані саме із збройною агресією рф  та запровадженим воєнним станом. Суд також враховує фактичну ситуацію, що склалась станом на сьогодення у регіоні і те, що місцезнаходженням відповідача є м. Дніпро. 
За наведених обставин відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі наказу № 1 від 19.01.2021, направлення № 21 від 01.02.2021 Криничанським районним сектором Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області проведено планову перевірку території, одноповерхової будівлі автостанції Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» за адресою: Дніпропетровська обл., Криничанський район, смт. Кринички, вул. Заводська, 1.
За результатами перевірки складений акт перевірки від 01.03.2021 № 19, згідно якому  встановлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:
1. абз.1 ч.2 ст. 57 КЦЗУ: роботу автостанції розпочато без подання декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
2. пункт 2 розділу ІІ ППБУ: начальник автостанції приступив до роботи без проходження спеціального навчання з пожежної безпеки;
3. пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ; пункт 4 глави 6 розділу V ПТБ: навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки не здійснено;
4. пункт 11 частини першої статті 20 КЦЗУ: об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту не проведено;
5. пункт 4 частини першої статті 20 КЦЗУ: евакуаційні заходи щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій не організовано;
6. розділ III пункт 2.22 ППБУ: будівля автостанції не забезпечена адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), встановленим на фасаді будівлі або інших видних місцях і освітлюваним у темний час доби;
7. п. 1.18 розділу IV ППБУ: допускається складування горючих матеріалів на відстані менш ніж 1 м. від електрообладнання;
8. п. 1.6 розділу IV ППБУ: з`єднання та відгалуження жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
9. п. 1.21 розділу IV ППБУ: захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів не забезпечено;
10. п. 1.2 розділу V ППБУ, додаток А таблиця А 1 пункти 11.1 ДБН В.2.5-56-2014: приміщення автостанції не обладнано системою пожежної сигналізації;
11. п. 2.26 розділу IV ППБУ: Лінію живлення до побутового кондиціонера не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту.
Перевірка проведена в присутності в.о. директора автостанції Кожома А.Ю., про що зазначено у відповідній графі акту від 01.03.2021 № 19.
Під час проведення позапланової перевірки відповідачем зауважень або заперечень до проведених заходів та складеного за його результатами акту не надавалось. 
Посилаючись на те, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, зазначені в акті від 01.03.2021 № 19, створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, і ці порушення відповідачем не усунені,  позивач звернувся  до суду з даним позовом.
В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що наявність виявлених позивачем і зафіксованих в акті від 01.03.2021 № 19 порушень  вимог пожежної та техногенної безпеки, а також цивільного захисту створює загрозу життю та/або здоров`ю людей. Означені порушення залишились не усуненими на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновками  суду першої інстанції.
Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.
За визначенням, наведеним у ст.1 вказаного Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
За приписами ч.1 ст.3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності. 
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються, зокрема,: 
- органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;
- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); 
- повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;
- вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;
- спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч.7 ст.7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
У відповідності до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України). 
Отже наведені правові норми свідчать про наявність у позивача повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом, як правильно встановленого судом першої інстанції.
При цьому реалізація права звернення до суду з позовом щодо застосування  заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єктів, будівель, споруд, окремих приміщень не залежить від видання відповідним органом приписів, розпоряджень чи постанов з питань пожежної безпеки, а є  окремим заходом, спрямованим на усунення виявлених порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки. 
По суті пред`явленого позову суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції.
Наведені вище положення Кодексу цивільного захисту України в їх сукупності визначають, що підставою застосування за рішенням суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи (експлуатації) підприємства, його окремих об`єктів, споруд, цехів, дільниць, є виявлені в установленому порядку порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо такі  порушення створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей,  можуть призвести до тяжких наслідків у цій сфері.
В свою чергу настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які, зокрема,  можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують  вказані явища. 
Виходячи з суті виявлених позивачем під час перевірки порушень, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що зафіксовані в акті від 01.03.2021 № 19  порушення є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і пов`язані з ризиком настання таких негативних наслідків як пожежа, надзвичайна ситуація.  
За визначенням в ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності;
пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що при відсутності або невідповідність захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність автоматичної системи пожежної сигналізації та системи оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
Щодо не обладнання приміщень системою протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» слід також зазначити, що відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні усі системи протипожежного захисту мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах. В даному випадку в приміщенні автостанції  система протипожежного захисту відсутня.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, підтриманими судом першої інстанції,  що виявлені порушення під час перевірки об`єкту створюють загрозу життю та здоров`ю людей. 
Наведені в апеляційні скарзі доводи не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову, оскільки, на час ухвалення судового рішення докази усунення виявлених порушень були відсутні, крім того, відсутні вони і на час перегляду справи в апеляційному суді.
При цьому, при прийнятті рішення суд апеляційної інстанції враховує обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, а також обставини, які існують на час ухвалення даного судового рішення. 
В ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем у період з 29.11.2021 по 30.11.2021 відповідно до ст.6  Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено позапланову перевірку Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій», за результатами якої складений акт від 30.11.2021 № 411.
Позаплановою перевіркою встановлено, що виявлені та зафіксовані в акті перевірки від 01.03.2021 № 19 порушення в повному обсязі не усунені, а саме: залишились, в тому числі,  порушення: 
п. 1.21 розділу IV ППБУ: захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів не забезпечено; 
п. 1.2 розділу V ППБУ, додаток А таблиця А 1 пункти 11.1 ДБН В.2.5-56-2014: приміщення автостанції не обладнано системою пожежної сигналізації.
Суд вважає, що оскільки вказана відповідачем будівля продовжує експлуатуватися і в теперішній час і призначена для перебування в них людей, вона має бути приведена у відповідність з діючими нормами, в тому числі, що регулюють питання пожежної та техногенної безпеки.  Не усунення  відповідачем означених вище порушень залишає існування загрози життю та/або здоров`ю людей.
Як правильно вказав суд першої інстанції, відповідач, не зважаючи на встановлені перевіркою порушення, про наявність яких підприємству достеменно відомо, свідомо експлуатує об`єкт із цими порушеннями правил і норм пожежної та техногенної безпеки, чим створює загрозу життю та здоров`ю людей: як працюючого персоналу, так і інших громадян, а також осіб, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі).
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції,  що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Наявність реальної загрози безпосередньо життю та здоров`ю людей є обов`язковою умовою для застосування заходів реагування.
Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил техногенної та пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
В спірному випадку є  обґрунтованими вимоги позивача про застосування до відповідача визначених позивачем заходів реагування, оскільки виявлені перевіркою порушення, у разі виникнення пожежної небезпеки, будуть нести реальні, а не вірогідні негативні наслідки.
Суд приймає до уваги, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявленого порушення та усунення обставин, які несуть загрозу життю та здоров`ю людей. Такий захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення виконання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Таким чином, з огляду на досліджені і перевірені письмові докази у справі, характер виявлених позивачем порушень, повне усунення яких може бути встановлено тільки під час проведення позивачем позапланового заходу контролю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій»  залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі № 160/5645/21 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко