ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/952/22 Справа № 175/1561/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 серпня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Чернецької Олени Анатоліївни, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 26.06.2022 року о 13.15 годині на території паркувального майданчика ТРЦ «Караван» по вул. Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Fusion» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості та не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Чернецька О.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по даній справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить доказів, які б підтверджували, що механізм ДТП був саме таким, як зазначає суд першої інстанції, адже судом першої інстанції взагалі не враховано та не надано правову оцінку поясненням ОСОБА_1 .
Вказує, що зіткнення транспортних засобів трапилось на рівнозначному перехресті, а тому саме водій ОСОБА_3 була зобов”язана пропустити його автомобіль.

В судовому засіданні захисник Чернецька О.А. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст .294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким надано належну правову оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Такий висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 112171 від 26.06.2022 року та фототаблицями, доданими до протоколу, схемою місця ДТП, показами учасниками ДТП.
Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Разом з цим, доводи, викладені в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість постанови, є необґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 уповноваженою особою Національної поліції, які полягають в тому, що не врахування дорожньої обстановки ОСОБА_4 , не вибирання ним безпечної швидкості руху знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Положенням п. 2.3 б встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
З пояснень ОСОБА_1 , наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що останній виконував маневр об`їзду припаркованого авто, після того як почав повертатись до своєї полоси для руху, однак в нього на нерегульованому перехресті в`їхав автомобіль “Toyota Camry” під керування водія ОСОБА_3 .
В свою чергу, з урахуванням механічних пошкоджень, які автомобілі отримали внаслідок ДТП, котрі слідують зі зворотного боку схеми місця ДТП та фототаблиць, наявних у справі, апеляційний суд вважає технічно неспроможною версію сторони захисту щодо причин ДТП, яка сталася 26.06.2022 року.
Розташування транспортних засобів на дорозі та механічні пошкодження дають підстави вважати, що саме водій ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 .
Крім того, враховуючи те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 перебував майже по середині проїзної частини дороги, водій ОСОБА_1 , здійснюючи маневр об`їзду припаркованого транспортного засобу, повинен був керуватись правилами п.п 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР України.
       З вищезазначеного, апеляційний суд приходить до переконання, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.п 12.1, 12.3 ПДР України, а саме: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Що стосується доводів апелянта про те, що саме через дії водія ОСОБА_3 було вчинено ДТП яка виїхала на перехрестя, то вирішення цього питання не може бути предметом апеляційного розгляду, оскільки судовий розгляд здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, в апеляційній скарзі не наведено жодного обґрунтованого доводу, який би давав апеляційному суду об`єктивні підстави ставити під сумнів висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Чернецької Олени Анатоліївни, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року щодо  ОСОБА_1 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун