Справа № 148/155/22 
Провадження № 33/801/385/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його захисником - адвокатом Мовчаном В. В., на постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

       Постановою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 24 січня 2022 року о 22 год 00 хв. в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області по вул. Першотравневій, він керував автомобілем марки «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковими маячками синього і червоного кольору зі звуковою сигналізацією.
       При цьому, 24 січня 2022 року о 22 год 00 хв. в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області по вул. Першотравневій, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків.
       Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мовчан В. В. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року, а провадження у справі закрити.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив право  ОСОБА_1 на захист, тому що незважаючи на його заяву про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку з відрядженням за межі України розглянув справу у його відсутність. Зазначав, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права на отримання правової допомоги, не було забезпечено його право на проведення дослідження на стан алкогольного сп`яніння в умовах медичного закладу, а також на місці зупинки були відсутні свідки. Щодо зупинки його автомобіля працівниками поліції, то вказував, що працівники поліції знаходились в неосвітленому місці, а тому він не був впевнений, що то були саме поліцейські.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
       Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.        
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099095 від 24 січня 2022 року 24 січня 2022 року о 22 год 00 хв. в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області по вул. Першотравневій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків.
Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав, письмових пояснень не надав.
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
       Відповідно з пунктом 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння були присутні двоє свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили в протоколі відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується також:
-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого видно, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера відмовився;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2022 року, з якого видно, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявленні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, та відповідно до якого він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в Комунальному некомерційному підприємстві «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської міської ради.        
       Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.
       Відповідно до пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
       Статтею 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
       Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 122-2 КУпАП і полягають у невиконанні ним вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, що підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема даними:
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455279 від 25 квітня 2021 року, відповідно до якого 24 січня 2022 року о 22 год 00 хв. в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області по вул. Першотравневій, він керував автомобілем марки «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковими маячками синього і червоного кольору зі звуковою сигналізацією;
- відеозаписом з якого видно, що на вимогу зупинитись, яка була подана звуковими та світловими сигналами водій не зупинявся, а продовжував рух транспортним засобом, був зупинений шляхом переслідування.
       Висновок суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2 та частиною першої статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на участь в судовому засіданні, з огляду на таке. 
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Як видно з матеріалів справи вона призначалась до розгляду суддею суду першої інстанції на 02 березня 2022 року та на 21 квітня 2022 року.
21 квітня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням за межі України, однак з урахуванням встановлених статтями 38 та 277 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення за статтею 122-2 КУпАП України та розгляду справи, суддя суду першої інстанції не мав підстав відкладати розгляд справи.
Підстав вважати, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та порушив його право на правову допомогу немає.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
       
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його захисником - адвокатом Мовчаном В. В., залишити без задоволення, а постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                 О. С. Панасюк