ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4155/22 Справа № 205/8596/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Деркач Н.М.,
суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,
при секретарі - Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Акціонерного товариства "Форвард Банк", треті особи: приватний нотаріус КМНО Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , - 

ВСТАНОВИВ:

       У вересні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
       В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що 29 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис № 3212 про стягнення з неї заборгованості на користь АТ «Банк Форвард» у розмірі 56 629 гривень 61 коп. 18 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 66559108. Зазначила, що виконавчий напис не відповідає вимогам закону, оскільки його вчинено на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вважає, що дії відповідача про звернення стягнення на суму заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса є незаконним, тому що виконавчий напис може бути вчинено лише тоді, коли заборгованість є безспірною і за умови, що нотаріусу подано документи, які підтверджують безспірний характер заборгованості. Жодних повідомлень про заміну кредитора позивачем отримано не було. Крім того, посилається на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою ВАСУ від 01 листопада 2016 року, визнано незаконною та скасовано постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, стягувачем було подано кредитний договір, який не був посвідчений нотаріально. Вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, які не відносяться до переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. 
       На підставі наведеного ОСОБА_1 просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. № 3212 від 29 липня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» суми боргу у розмірі 56 629 гривень 61 коп. таким, що не підлягає виконанню.
       Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
       Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. 
       Так, судом першої інстанції не взято до уваги відсутність факту безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, належних документів для вчинення нотаріусом виконавчого напису, а також не взято до уваги, що кредитний договір, за яким утворилася заборгованість, нотаріально не посвідчений. 
       Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
       Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
       Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Судове рішення у даній справі не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
       Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року між ОСОБА_1 і АТ «Банк Форвард» було укладено кредитний договір № 200249856, відповідно до умов якого банк надав позивачеві кредит у розмірі 56 960 гривень до 06 лютого 2024 року (а.с. 13-14).
       29 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3212, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором № 200249856 від 06 лютого 2020 року за період з 07 лютого 2021 року по 08 травня 2021 року у розмірі 55 529 гривень 61 коп., плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1 100 гривень, а всього 56 529 гривень 61 коп. (а.с. 8).
       Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. від 18 серпня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 66559108 з примусового виконання виконавчого напису № 3212 від 29 липня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (а.с. 9).
       Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутня копія нотаріальної справи про вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором, тобто встановити і перевірити дотримання приватним нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису вимог ЗУ «Про нотаріат» в частині стягнення заборгованості у безспірному порядку, зокрема, чи було подано стягувачем документи, які підтверджують безспірність вимог, та чи відносяться надані нотаріусу стягувачем документи до переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, суд об`єктивно позбавлений можливості. При розгляді справи позивач не спростувала належними і допустимими доказами того, що у відповідача за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису було відсутнє право стягнення заборгованості за кредитним договором.
       Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
       Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
       Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).
       Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).
       Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
       Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями."
       Для одержання виконавчого напису додаються:
       а) оригінал кредитного договору;
       б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
       Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
       Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.
       Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.
       Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
       Матеріалами справи встановлено, що 06 лютого 2020 року між ОСОБА_1 і АТ «Банк Форвард» було укладено кредитний договір № 200249856, відповідно до умов якого банк надав позивачеві кредит у розмірі 56 960 гривень до 06 лютого 2024 року (а.с. 13-14).Зазначений договір нотаріально не посвідчений, що підтверджується його копією. 
       Таким чином, вчиняючи 29 липня 2021 року виконавчий напис № 3212, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.
       Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив, що оскаржений виконавчий напис вчинено нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
       Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 3212 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
       На підставі наведених вище обставин справи та норм матеріального закону апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим, тому зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Таким чином, оскільки під час апеляційного перегляду справи встановлено неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
       На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 2270 грн.
       Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

                                       П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити. 
       Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
       Позовні вимоги  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (код ЄДРПОУ 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 9, прим. 134) та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко Алла Вікторівна (місцезнаходження за адресою: 01135, м. Київ, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 10, офіс 91), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
       Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за № 3212, яким запропоновано стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард»  заборгованість за кредитним договором № 200249856 від 06 лютого 2020 року за період з 07 лютого 2021 року по 08 травня 2021 року у розмірі 55 529 гривень 61 коп., плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1 100 гривень 00 коп., а всього 56 529 гривень 61 коп. 
        Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій у сумі 2270 грн.
        Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

       Судді:                                                                         Н.М. Деркач

                                                                                       М.М. Пищида

                                                                                       І.Ю. Ткаченко