Номер провадження: 33/813/274/22
Номер справи місцевого суду: 522/25816/21 
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Чепрас А.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, 
встановив:
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне порушення 04.12.2021 о 20 год 50 хв за адресою м. Одеса, вул. Польська, 16 перебуваючи на робочому місці за касою магазину «Продукти», ОСОБА_1 здійснювала реалізацію продукції без захисної маски на обличчі. 
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП України.
В апеляційній скарзі зазначила, що діюча постанова про введення карантину є незаконною і не підлягає виконанню. Апелянт вважає, що вимога вдягнути захисну маску незаконна. Суд мав право зменшити адміністративну відповідальність за вказаних проступок на менш суворе покарання, однак, цього не зробив. Судом першої інстанції не враховано, що під час складання відповідного протоколу та нібито вчинення вказаного правопорушення в магазині були відсутні покупці та в протоколі взагалі не зазначено, якому саме покупцю було продано товар без одягнутої захисної маски, правопорушення вона не вчиняла.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з відповідними змінами до доповненнями, на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.
Згідно п.2-2 пп.9 Постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09 грудня 2020 року в редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1003 від 20.09.2021, забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі, виготовлених самостійно.
У відповідності до положень ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно з законами України.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що останньою порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 № 1236, оскільки вона здійснювала обслуговування покупців без захисної маски на обличчі, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.12.2021, рапортом від 04.12.2021 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що пояснення ОСОБА_1 носять суперечливий характер, текст про визнання вини, складений працівником поліції, суперечить тексту викладеному останньою власноруч про те, що маска була на обличчі, при цьому у справі відсутні інші об`єктивні докази, на підставі яких можна усунути суперечливі відомості, свідки події не зазначені, відеофіксація подій відсутня. 
ОСОБА_1 вину категорично заперечує, водночас докази, які безумовно б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП у справі відсутні, оцінка суперечливими відомостям судом не надана. 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».
З огляду на доводи апеляційної скарги, встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи, за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, не надають достатніх підстав для висновку про наявність належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 8,247, 293, 294 КУпАП, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2021 року - скасувати.
Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                 Є. С. Сєвєрова