УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 липня 2022 року
м. Київ
провадження № 51-1439зно20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 12 жовтня                 2010 року,
 
встановив:
Засуджений   ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій просить переглянути вищевказану ухвалу Верховного Суду України стосовно нього за нововиявленими обставинами.
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 26 травня 2022 року заяву  ОСОБА_4 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК)  і надано  п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
 
 На виконання зазначеної ухвали Верховного Суду, засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції із заявою, в якій, по суті, наводить аналогічні доводи його попередній заяві.
Статтею 462 КПК визначені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Залишаючи заяву засудженого без руху, Верховний Суд в ухвалі від 26 травня 2022 року встановив, що вона подана без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК, згідно з якими у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Верховний Суд зауважив на тому, що заява ОСОБА_4 не містила обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК. 
 
Також було вказано, що заява ОСОБА_4 не містить конкретного прохання з огляду на повноваження суду за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними положеннями ст. 467 КПК.
 
Перевіривши повторно подану заяву, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений  ОСОБА_4 указані в ухвалі від 26 травня 2022 року недоліки не усунув, вимог ст. 462 КПК знову не дотримався.
 
Порядок провадження за нововиявленими обставинами передбачено главою 34 КПК.
Нововиявлені обставини – це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, юридичні факти, що перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні і спростовують, через їх невідомість й істотність, висновки, які містяться у вироку чи ухвалі, що набрали законної сили, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.  
 
Виходячи з системного аналізу змісту глави 34 КПК у сукупності із загальними засадами кримінального провадження перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним. 
 
Однак,  ОСОБА_4 у своїй заяві так і не навів обґрунтування з посиланням 
на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено в ч. 2 ст. 459 КПК та які є підставами для здійснення кримінального провадження в порядку глави 34 цього Кодексу. У поданій заяві, 
як і в попередній, він посилається на порушення права на захист, висловлює незгоду із судовими рішеннями щодо оцінки доказів та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що не є підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. Посилання засудженого на штучне створення доказів у кримінальному провадженні не є такими, які можуть бути підставою для перегляду ухвали Верховного Суду України, оскільки до предмету розгляду суду касаційної інстанції не входить перевірка та оцінка доказів, таку функцію, згідно з процесуальним законом, виконують суди першої та апеляційної інстанцій.
 
Також заява ОСОБА_4 не містить вимог до касаційного суду, які б узгоджувалися з його повноваженнями за наслідками розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами, з огляду на положення ст. 467 КПК . 
 
Згідно з ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху. 
 
Враховуючи викладене, оскільки засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, його заяву слід повернути.
 
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
 
постановив:
 Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 12 жовтня 2010 року повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                   ОСОБА_3