ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року 
м. Київ

cправа №  908/2472/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Консалт"
на ухвалу  Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 
у справі № 908/2472/20
за заявою ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біол"      
про визнання банкрутом

1. Історія справи 
1.1.          24.09.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , ініціюючий кредитор) звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Біол" (далі - ТОВ "Біол", боржник).
1.2.          Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 відкрито провадження у справі № 908/2472/20 про банкрутство ТОВ "Біол"; визнано грошові вимоги кредитора ОСОБА_1 до боржника на загальну суму 18    878 878,02 грн з включенням їх до 4 черги задоволення вимог кредиторів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Клигіну І. В.  
1.3.           09.11.2020 учасник (засновник) ТОВ "Біол" ОСОБА_2 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 у справі № 908/2472/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Біол" та додані до неї документи повернути без розгляду. 
1.4.          23.12.2020 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Біол" про приєднання до апеляційної скарги учасника ТОВ "Біол" ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 у справі №908/2472/20, в якій боржник просив оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Біол" та додані до неї документи повернути без розгляду. Вказану заяву прийнято до розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2021.
1.5.          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою учасника ТОВ "Біол" ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство №908/2472/20, до якої приєдналося ТОВ "Біол", було закрито відповідно до статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
1.6.          Учасник ТОВ "Біол" ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на вищезгадану ухвалу суду апеляційної інстанції, до якої приєдналося ТОВ "Біол".
Постановою Верховного Суду від 09.11.2021 касаційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі №908/2472/20 - без змін. 
1.7.          03.12.2021 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Консалт" (далі - ТОВ "Актив-Консалт", скаржник) на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 у справі № 908/2472/20, в якій просило скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Біол" та повернути без розгляду додані до скарги документи.

2. Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
2.1.          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Актив-Консалт" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 у справі № 908/2472/20.
2.2.          Ухвала суду мотивована тим, що апеляційна скарга була подана після спливу одного року з дня складання повного тексту    оскаржуваної ухвали, а також відсутністю випадків, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 261 ГПК України, за яких вказаний присічний річний строк не застосовується.
2.3.          За висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи те, що    апелянт    не    був    та не є учасником справи, отже не мав повідомлятися про розгляд справи, а його права, інтереси та обов`язки оскаржуваною ухвалою не вирішувалися, не є у розумінні статті 261 ГПК України    обставинами, які надавали б йому право звернення із апеляційною скаргою на судове рішення зі спливом 1 року з дня складання повного тексту    ухвали. Крім того, судом досліджено, що електронна копія оскаржуваної ухвали була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та оприлюднена 07.10.2020 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/92036500), а тому скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись із оскаржуваним судовим рішенням в електронній формі.

3. Короткий зміст касаційної скарги
3.1.            30.12.2021 ТОВ "Актив-Консалт" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 та направити справу №908/2472/20 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4. Узагальнені доводи касаційної скарги
4.1.          На переконання скаржника оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права: статей 2, 4, 5, 7, 11, 13, 14, 42, 73, 74, 236-238, 281, 282 ГПК України та матеріального права: статей 1, 2, 9, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, статті 8 Конституції України, статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
4.2.          Обставини щодо процесуальної дієздатності скаржника, зокрема, як особи, що не брала участі у справі, але судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, в порушення вимог статей 254, 260 ГПК України не були предметом дослідження судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження. 

5. Касаційне провадження
5.1.          Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Актив-Консалт" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 у справі №908/2472/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України. Крім того, витребувано з Господарського суду Запорізької області / Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №908/2472/20.
5.2.          Головуючий суддя Васьковський О. В. з 16.02.2022 по 25.02.2022 перебував у відпустці.
5.3.          Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
5.4.          В подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, дію воєнного стану продовжено, а саме: Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022 - з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, від 18.04.2022 № 259/2022 - з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, від 17.05.2022 № 341/2022 - з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
5.5.           16.05.2022 на запит Суду надійшли матеріали справи № 908/2472/20. 
5.6.          З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Верховному Суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. 
Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

6. Узагальнені доводи інших учасників щодо касаційної скарги
6.1.           Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надійшли, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
7.1.          Об`єктом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Актив-Консалт" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020, якою відкрито провадження у справі № 908/2472/20 про банкрутство ТОВ "Біол". Підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження визначено частину другу статті 261 ГПК України.
7.2.          Здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскарженої ухвали, колегія суддів касаційної інстанції дійшла наступних висновків.
7.3.          Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення закріплені Конституцією України серед основних засад судочинства (пункт 8 частини першої статті 129).
7.4.          Згідно зі статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
7.5.          В статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
7.6.          Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених спеціальним законом, що встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи (стаття 12 ГПК України).
7.7.          Строки на подання апеляційної скарги визначені статтею 256 ГПК України. Водночас, в частині другій статті 261 ГПК України встановлено загальне правило, за яким незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. Одночасно вказана процесуальна норма встановлює два виключення з цього правила, а саме: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки (пункт 1 частини другої); (2) пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (пункт 2 частини другої).
7.8.          Таким чином, у разі подання апеляційної скарги на судове рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту цього рішення, суд апеляційної інстанції має перевірити та надати оцінку наявності підстав для застосування до такої апеляційної скарги наслідків, передбачених частиною другою статті 261 ГПК України, а саме щодо зазначення та обґрунтування скаржником випадків, передбачених пунктами 1, 2 зазначеної норми, наявність яких надає право на поновлення строку апеляційного оскарження.
7.9.          Зі змісту апеляційної скарги ТОВ "Актив-Консалт" вбачається, що скаржник в обґрунтування наявності у нього права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 у справі № 908/2472/20 зазначає про те, що він є визнаним кредитором ТОВ "Біол" у справі про банкрутство №908/570/20, у зв`язку з чим наявність іншої справи № 908/2472/20  про банкрутство ТОВ "Біол" впливає на права та охоронювані інтереси ТОВ "Актив-Консалт", яке за наявності первісної справи про банкрутство № 908/570/20 змушене звертатися повторно з тими самими кредиторськими вимогами до того ж самого боржника та нести витрати по сплаті судового збору, послуг адвокатів та формування документів. При цьому апеляційна скарга, зокрема, містить посилання на положення статті 254 ГПК України та статей 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства.
7.10.          За висновком суду апеляційної інстанції, скаржник не    був    та не є учасником даної справи, отже не мав повідомлятися про її розгляд, а його права, інтереси та обов`язки оскаржуваною ухвалою не вирішувалися, наведені скаржником обставини не є такими, що у розумінні статті 261 ГПК України    надавали б йому право на звернення з апеляційною скаргою на судове рішення зі спливом 1 року з дня складання повного тексту    ухвали.
7.11.          З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
7.12.          Коло осіб (в позовному провадженні), які мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, а також оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції визначено приписами статей 254, 255 ГПК України, згідно з якими: 
- учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (частина перша статті 254 ГПК України); 
- апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (частина друга статті 255 ГПК України). 
7.13. З наведеного слідує, що ГПК України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. 
7.14.          У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14).
7.15.          Відповідно до статті 44 ГПК України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність).
7.16.          Тобто здатність мати процесуальні права та обов`язки визначена процесуальним законом (частина перша статті 44 ГПК України) як процесуальна правоздатність, а здатність особисто набувати та здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді - як процесуальна дієздатність (частина друга статті 44 ГПК України).
7.17.          В статті 42 ГПК України законодавець визначив, зокрема права учасників справи, що забезпечують реалізацію права на звернення до господарського суду, передбачене частиною 2 статті 4 ГПК України, та конкретизував способи звернення до суду. Так, за змістом пунктів 3, 5 частини першої статті 42 ГПК України до процесуальних прав учасників справи належать права: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.
7.18.          Відтак, наведені в статті 42 ГПК України права є складовою процесуальної правоздатності будь-кого із учасників господарського процесу у розумінні частини першої статті 44 ГПК України .
7.19.          Водночас, норми процесуального закону у відповідних випадках конкретизують умови для реалізації учасником справи окремих процесуальних прав, наявність яких у особи хоча і презюмується в силу загальних норм: статті 42 ГПК України та частини першої статті 44 цього Кодексу; однак реалізація яких конкретизується спеціальними нормами ГПК України. До таких умов належать, зокрема: спосіб звернення до господарського суду (заява, скарга, клопотання), стадія для реалізації відповідного процесуального права, підстави, строки звернення та суб`єкт права звернення до господарського суду.   
7.20.          Отже, особа наділяється процесуальною правоздатністю (що є потенційною, безумовною та встановленою Законом можливістю мати процесуальні права та обов`язки відповідного учасника, які визначені процесуальним законом) в силу закону, з урахуванням визначеного статтею 4 ГПК України суб`єктного складу осіб, які можуть належати до учасників господарського процесу.
7.21.          Тоді як процесуальна дієздатність (тобто можливість суб`єкта безпосередньо реалізувати передбачені ГПК України як загальні - стаття 42 ГПК України, так і визначені окремими нормами ГПК України спеціальні процесуальні права та виконати обов`язки у конкретних процесуальних правовідносинах) обумовлена відповідними конкретно визначеними законом факторами у відповідних процесуальних правовідносинах, зокрема:
- доведення особою (суб`єктом звернення) належності його до відповідної категорії учасників із відповідним процесуальним статусом (сторона, учасник, особа яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки тощо); 
- обґрунтованістю підстав для звернення саме цієї особи;
- стадією судового розгляду справи, що допускає відповідне звернення тощо.
Відсутність (недоведеність) цих факторів має наслідком відсутність у особи заявника процесуальної дієздатності у відповідних процесуальних правовідносинах.
У даному випадку судом апеляційної інстанції не було у повній мірі з`ясовано питання щодо процесуальної дієздатності ТОВ "Актив-Консалт".
7.22.          При постановленні апеляційним судом оскаржуваної ухвали не було враховано, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, звільняє її саме від безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, саме незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченої частиною другої статті 261 ГПК України, проте не звільняє від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими вищенаведеними нормами ГПК України (відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №910/15988/16, від 21.04.2020 у справі №910/7308/16, від 03.10.2019 у справі №909/117/17).
7.23.          Оскаржувана ухвала не містить оцінки судом апеляційної інстанції аргументів скаржника стосовно існування передбачених частиною другою статті 261 ГПК України виняткових випадків, за яких поновлення строку на касаційне оскарження можливе після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення за наявності поважних причин пропуску та мотивованих висновків з цього питання. Апеляційний суд обмежився загальним висновком про те, що скаржник не довів існування передбачених ГПК України винятків.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно встановити вказані обставини з огляду на обмеження, передбачені статтею 300 ГПК України.
7.24.          Крім того, при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. 
7.25.          Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України (відповідний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №62/112 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі №925/1600/16). 
7.26.          З огляду на викладене, висновок апеляційного господарського суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Актив-Консалт" з підстав, визначених частиною другою статті 261 ГПК України, є передчасним, зробленим без належної оцінки та врахування аргументів скаржника й наданих ним доказів. Відповідно доводи касаційної скарги в цій частині є обґрунтованими.
7.27.          Твердження в касаційній скарзі про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, викладених у постановах від 03.06.2020 у справі №905/2030/19, від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 23.06.2020 у справі №910/1067/19, відхиляються Судом, оскільки згадані висновки стосуються питання щодо встановлення наявності спору про право у підготовчому засіданні суду як підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство. Натомість в межах даного касаційного провадження Судом переглядається ухвала апеляційного господарського суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Актив-Консалт", а не ухвала місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі №908/2472/20 про банкрутство ТОВ "Біол". Відтак наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі №908/2472/20 про банкрутство ТОВ "Біол" виходить за межі перегляду оскаржуваного рішення апеляційного господарського суду. 
7.28.          Згідно зі статтею 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
7.29.          Оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду цим критеріям повною мірою не відповідає, з огляду на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення обставин, які мають значення для справи. 

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
8.1.          В частині 2, 3 статті 304 ГПК України передбачено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
8.2.          Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
8.3.          Зі змісту частини третьої статті 310 ГПК України слідує, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи.
8.4.          За результатами касаційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог касаційної скарги, остання підлягає частковому задоволенню, а ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на стадію вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Актив-Консалт" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020. 

9. Щодо судових витрат
9.1.          Враховуючи, що справа передається до апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження, розподіл витрат по сплаті судового збору за подання і розгляд касаційної скарги Верховним Судом відповідно до статті 129 ГПК України не здійснюється. 
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Консалт" задовольнити частково.
2.          Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021 у справі №908/2472/20 скасувати. 
3. Справу №908/2472/20 направити до Центрального апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Консалт" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. В. Васьковський
Судді                                                                                          К. М. Огороднік
                                                                                          В. Я. Погребняк