УХВАЛА
15 червня 2022 року                                                                                                              
м. Київ
 
справа № 344/1348/21
провадження № 51-1339 ск 22
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі представник потерпілої висуває вимогу про перегляд 
у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2022 року касаційну скаргу представника потерпілої залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
Поміж іншого, в ухвалі суду було вказано, що вимога касаційної скарги 
не відповідала положенням ст. 436 КПК, оскільки представник потерпілої просив скасувати вирок міського суду в частині призначеного покарання та цивільного позову, проте нічого не зазначав, яке рішення повинен прийняти суд касаційної інстанції стосовно ухвали апеляційного суду; крім того не додав до касаційної скарги копії судових рішень, які оскаржував, та копію свідоцтва про право 
на зайняття адвокатською діяльністю на підтвердження своїх повноважень.
У межах наданого строку представник потерпілої надіслав на адресу Верховного Суду повторну касаційну скаргу на судові рішення щодо ОСОБА_6 і додав 
до неї копії судових рішень та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Однак, інших недоліків, зазначених в ухвалі суду, 
не усунув та допустився нових.
Зокрема, у повторній касаційній скарзі представник потерпілої не наводить обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції з огляду 
на положення ст. 419 КПК, враховуючи те, що апеляційний суд розглядав апеляційну скаргу потерпілої, зміст якої аналогічний твердженням його касаційної скарги, та не зазначає, на які доводи апеляційної скарги суд не надав відповіді. 
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд            у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Проте представник потерпілої у повторній скарзі просить змінити судові рішення 
в частині призначеного покарання та цивільного позову, що не узгоджується 
з положеннями ст. 437 КПК, оскільки суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання.
Таким чином, представник потерпілої не усунув недоліків касаційної скарги 
та допустився нових, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження 
за його касаційною скаргою.
Тому, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, 
в установлений строк.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Повернути касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                      ОСОБА_3