УХВАЛА

06 червня 2022 року 
м. Київ

cправа №  921/108/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді -  Баранець О.М., Губенко Н.М.,  

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області

на рішення Господарського суду Тернопільської області
(суддя - Шумський І.П.)
від 10.09.2021

та постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Марко Р.І., судді - Матущак О.І., Скрипчук О.С.)
від 24.01.2022

у справі за позовом  Фірми «Люстдорф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю
до: 1. Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області;
2. Приватного підприємства «Телерадіоорганізація «Тернопіль-Медіа», м. Тернопіль
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Тернопільська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів
про визнання інформації недостовірною та зобов`язання її спростувати,

ВСТАНОВИВ:

1.          У лютому 2021 року Фірма «Люстдорф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області та Приватного підприємства «Телерадіоорганізація «Тернопіль-Медіа», про:

1) визнання  недостовірною розповсюджену начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області Хомінцем Василем Петровичем 21.02.2020, під час публічного звіту про роботу управління у мережі Інтернет, через Приватне підприємство  «Телерадіоорганізація «Тернопіль-Медіа» на уоu-tubе каналі https://www.youtube.com/watch?v=m-zF0d4hgv0 інформацію про те, що «Серед виробників (фальсифікованої) сметани це Люстдорф Вінницька область», яка порушує ділову репутацію Фірми «Люстдорф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю; 
2) зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області  та Приватне підприємство «Телерадіоорганізація «Тернопіль-Медіа» спростувати розповсюджену недостовірну інформацію у спосіб, яким вона була протиправно поширена.

2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 у мережі Інтернет, через відповідача-2 на you-tube каналі https://www.youtube.com/watch?v=m-zF0d4hgv0, надав недостовірну інформацію про те, що позивач являється виробником  фальсифікованої сметани.  Така інформація, яка в подальшому використовувалась і іншими Інтернет - виданнями, є недоведеною належним чином та порушує ділову репутацію позивача, а тому з урахуванням положень чинного законодавства вона має бути спростована у такий же спосіб, як її поширено.

3.          Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.09.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022, позов задоволено повністю. 

4.          Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що:

- відповідач-1 оприлюднив результати арбітражного лабораторного дослідження (випробування), а не основного лабораторного дослідження (випробування), проведеного третьою особою у справі, які були би остаточними відповідно до частини 16 статті 21 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин» від 18.05.2017 № 2042-VIII (далі - Закон № 2042-VIII)  та пункт 19 Порядку проведення арбітражних лабораторних досліджень (випробувань) та врахування їх результатів для цілей державного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 648 від 22.08.2018;
- відповідач-1 порушив пункт 15 Порядку відбору зразків та їх перевезення (пересилання) до уповноважених лабораторій для цілей державного контролю, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.10.2018 № 490;
- позивач проінформував відповідача-1 про протилежні результати альтернативних досліджень  сметани «Селянська» 15%  жиру (у тому числі із такою ж датою випуску, що і досліджувана третьою особою у справі);
- неоднозначне (множинне) трактування стандартів (методик) щодо визначення в молочних продуктах немолочних жирів, що презюмує правомірність діяльності оператора ринку начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області Хомінцем В.П. 21.02.2020, під час повідомлення про проведення управлінням позапланових заходів, який надав (розповсюдив) інформацію у мережі Інтернет на уоu-tubе каналі (https://www.youtube.com/watch?v=m-zF0d4hgv0) ПП «Телерадіоорганізація «Тернопіль-Медіа» про те, що серед відібраних зразків сметани фальсифіковану виявили у виробника Люстдорф Вінницька область;
- інформація про фальсифіковану молочну продукцію позивача з посиланням на вказане джерело поширилась і на інших Інтернет ресурсах, чим однозначно завдало шкоди діловій репутації позивача.

5.          18.03.2022  відповідач-1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

6.          Ухвалою Верховного Суду від 25.04.2022 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, оскільки усупереч вимогам статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі не зазначено підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 цього Кодексу та відсутнє відповідне правове обґрунтування. Також скаржник до касаційної скарги додав платіжні доручення, які підтверджують сплату судового збору в меншому розмірі, ніж встановлено законом.

7.          12.05.2022 скаржник надіслав до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги та додав платіжне доручення № 54 від 05.05.2022 про доплату судового збору. 

8.          Верховний Суд вивчив матеріали про усунення недоліків касаційної скарги, перевірив доводи скаржника та дійшов висновку про повернення касаційної скарги з таких підстав.

9.          Згідно з частиною 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

10.          Статтею 290 ГПК України визначено форму і зміст касаційної скарги.

11.          Зокрема, пункт 5 частини 2 цієї статті передбачає обов`язок скаржника зазначати підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 287 цього Кодексу підстав. Такими підставами для судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 ГПК України, насамперед, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина 2 статті 287 ГПК України).

12.          Отже, при касаційному оскарженні судових рішень касаційна скарга має містити, зокрема, чітко визначені підстави касаційного оскарження, які передбачені частиною 2 статті 287 ГПК України, і повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

13.          У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, вважає їх незаконними та зазначає, що рішення прийняті з недотриманням пунктів 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». 

14.          При цьому, скаржник скориставшись правом на усунення недоліків касаційної скарги, вимоги ухвали Верховного Суду від 25.04.2022 у повному обсязі не виконав, оскільки не зазначив у новій редакції касаційної скарги відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 ГПК України, що є підставою касаційного оскарження судових рішень.

15.          Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

16.          Статтею 292 ГПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

17.          Згідно з частиною 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. 

18.          З огляду на вищенаведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що в новій редакції касаційної скарги Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області не виклало передбачені ГПК України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 

19.          Таким чином, скаржник не виконав вимоги щодо усунення недоліків касаційної скарги у строк, який зазначений в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 у справі № 921/108/21, тому Суд повертає скаргу відповідно до пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області на рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.09.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 у справі № 921/108/21 не приймати до розгляду та повернути.

2. Копії ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.  Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи № 921/108/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                       І. Кондратова

Судді                                                                                         О. Баранець

                                                                                            Н. Губенко