ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" червня 2022 р.                                Справа№ 910/11384/20 (910/20849/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сотнікова  С.В.
суддів:            Гарник Л.Л. 
          Остапенка О.М. 
 
за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
представника ТОВ "Торговий дім "Насіння" адвоката Йосипишина Р.В.,
представника СФГ "Обрій" адвоката Майнард Н.О. (в режимі відеоконференції),
розглянувши апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Обрій" 
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 03.02.2022 (суддя Пасько М.В.)
у справі № 910/11384/20(910/20849/21)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння"
до Селянського (фермерського) господарства "Обрій" 
про стягнення 355301,38 грн,
          
в межах справи № 910/11384/20
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" (код 30674952),
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/11384/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння", провадження у якій відкрито ухвалою від 10.09.2020.
Постановою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.
Ліквідатор боржника звернувся з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Обрій" про стягнення заборгованості за договором поставки № 2-1102/пр246 від 11.02.2020 в сумі 234072,53 грн, пені в сумі 38750,07 грн, штрафу в сумі 46814,51 грн, 3% річних в сумі 8095,50 грн, інфляційних в сумі 27568,77 грн.
Позов обґрунтований тим, що відповідач, отримавши товар за договором поставки, не в повному обсязі оплатив його поставку, що призвело до виникнення заборгованості.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2022 у справі № 910/11384/20(910/20849/21) позов задоволено; стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Обрій" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" суму основного боргу в розмірі 234072,53 грн, пеню в розмірі 38750,07 грн, штраф в розмірі 46814,51 грн, три відсотки річних в розмірі 8095,50 грн, інфляційні втрати в розмірі 27568,77 грн та судовий збір в розмірі 5329,52 грн.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач  звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2022 та ухвалити нове по суті позовних вимог, відмовивши у позові в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення ст. 180 ГПК України повернув зустрічну позовну заяву, чим позбавив відповідача на захист свого права, оскільки в суді першої інстанції не було досліджено всього комплексу доказів, внаслідок чого ухвалено незаконне рішення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/15018/19 (910/20392/20), призначено розгляд справи на 28.06.2022.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2022. Заперечуючи доводи апеляційної скарги, позивач зазначив, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 08.01.2022, отже у строк до 24.01.2022 мав право на подання зустрічного позову. Втім, зустрічний позов був направлений позивачу 26.01.2022, тобто поза межами строку на його подання. 
У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 для розгляду справи №910/15018/19 (910/20392/20), у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Копитової О.С., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Гарник Л.Л., Остапенко О.М.
Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи 11.02.2020 між позивачем як продавцем та відповідачем як покупцем було укладено договір  № 2-1102/пр246 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язався в строки, визначені договором, передати у власність покупця (поставити) насіння сільськогосподарських культур або засоби захисту рослин (товар), а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість.
Відповідно до п. 6.1 загальна вартість товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в додатках до цього договору.
За порушення строків виконання зобов`язань за цим договором сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобов`язання за кожен день прострочки (пункт 11.2 договору).
Згідно з п. 11.4 договору, у разі ухилення від оплати вартості товару понад 15 календарних днів покупець, крім пені, сплачує продавцю штраф в розмірі 20% від загальної вартості неоплаченого товару.
12.02.2020 відповідач здійснив попередню оплату товару на суму 25342,33 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.
Відповідно до умов Додатку № 6 від 31.03.2020, товар на загальну суму 261946,56 грн підлягав поставці у строк до 30.04.2020, а оплаті - 10 % загальної вартості у строк до 31.03.2020, 90% загальної вартості в строк до 15.10.2020.
Відповідно до умов Додатку № 7 від 06.04.2020, товар на загальну суму 73419,30 грн підлягав поставці у строк до 30.04.2020, а оплаті - 10 % загальної вартості у строк до 06.04.2020, 90% загальної вартості в строк до 15.10.2020.
03.04.2020 позивач поставив товар на загальну суму 261946,56 грн, що підтверджується видатковою накладною № Н-БП-0304-036 від 03.04.2020, а відповідач прийняв товар, що підтверджується підписом представника та довіреністю № 1 від 02.04.2020.
14.04.2020 позивач поставив товар на загальну суму 73419,30 грн, що підтверджується видатковою накладною № Н-БП-1404-003 від 14.04.2020, а відповідач прийняв товар, що підтверджується підписом представника та довіреністю № 3 від 06.04.2020.
За умовами додаткової угоди № 1 від 22.04.2020 сторони домовились про повернення продавцю за рахунок продавця та виключення з асортименту товару. Передбаченого Додатком № 6 від 31.03.2020 до договору, а саме насіння соняшнику на загальну суму 75951,00 грн.
23.04.2020 відповідач повернув частину поставленого товару позивачу на суму 75951,00 грн, про що складена видаткова накладна (повернення) № ОБ-0000001 від 23.04.2020.
Докази оплати поставленого товару відповідач суду не подав.
Таким чином, відповідач в повному обсязі не оплатив поставлений товар, що призвело до виникнення заборгованості в загальній сумі 234072,53 грн, яка заявлена позивачем до стягнення.
У зв`язку з порушенням строків оплати товару, позивач нарахував пеню в сумі 38750,07 грн за період з 16.10.2020 по 09.12.2021 згідно з умовами п. 11.2 та п. 11.7 договору, а також штраф в сумі 46814,51 грн згідно з п. 11.4 договору.
Окрім того, позивач згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України  нарахував 3 % річних за період з 16.10.2020по 10.12.2021 та інфляційні за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року в сумі 8095,50 грн та в сумі 27568,77 грн відповідно.
Колегія суддів встановила, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки та до нього підлягають застосуванню норми глави 54 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до умов Додатку № 6 від 31.03.2020, товар на загальну суму 261946,56 грн підлягав поставці у строк до 30.04.2020, а оплаті - 10 % загальної вартості у строк до 31.03.2020, 90% загальної вартості в строк до 15.10.2020.
Відповідно до умов Додатку № 7 від 06.04.2020, товар на загальну суму 73419,30 грн підлягав поставці у строк до 30.04.2020, а оплаті - 10 % загальної вартості у строк до 06.04.2020, 90% загальної вартості в строк до 15.10.2020.
Таким чином, прострочення з оплати поставленого товару почалось з 16.10.2020.
Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив попередню оплату товару на суму 25342,33 грн та повернув поставлений товар на суму 75951,00 грн, відтак заборгованість за поставлений товар складає 234072,53 грн, яка підлягає стягненню на користь постачальника.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як було встановлено вище, отриманий товар відповідач зобов`язався оплати у строк до 15.10.2020, а відтак допустив прострочення з 16.10.2020.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. 
Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).
Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
За порушення строків виконання зобов`язань за цим договором сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобов`язання за кожен день прострочки (пункт 11.2 договору).
Згідно з п. 11.4 договору, у разі ухилення від оплати вартості товару понад 15 календарних днів покупець, крім пені, сплачує продавцю штраф в розмірі 20% від загальної вартості неоплаченого товару.
Оскільки відповідач допустив прострочення оплати поставленого товару, на підставі пункту 11.2 та 11.4 договору, з відповідача підлягає стягненню пеня та штраф, оскільки прострочення триває більше п`ятнадцяти днів.
Окрім цього, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, також підлягає до стягнення з відповідача нараховані 3% річних в сумі 8095,50 грн та інфляційні втрати у розмірі 27568,77 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості, неустойки та нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів на спростування одержання або підтвердження оплати поставленого товару відповідач не надав.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що ухвала про відкриття провадження у даній справі була отримана відповідачем 08.01.2022, що підтверджується інформацією з сайту оператора поштового зв`язку про відстеження поштового відправлення № 0105474137607. Таким чином, строк на подання відзиву/зустрічного позову сплив 24.01.2022. Втім, зустрічний позов надійшов до суду першої інстанції 08.02.2022, тобто поза межами строку на його подання, що і стало підставою для його повернення згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2022. Докази на підтвердження звернення із зустрічним позовом у визначений ч. 1 ст. 180 ГПК України строк відповідач апеляційному суду не подав.
Отже доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи, а відтак підлягають відхиленню апеляційним судом.
Колегія суддів зазначає, що відповідач не позбавлений права на звернення із відповідним позовом в загальному порядку. 
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а рішення Господарського суду  міста Києва від 03.02.2022 у даній справі - залишити без змін.
Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Обрій" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2022 у справі №  910/11384/20(910/20849/21) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 29.06.2022. 

Головуючий суддя                                                            С.В. Сотніков 

Судді                                                                                Л.Л. Гарник

                                                                                О.М. Остапенко