Справа № 463/3226/16-ц                                 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І. 
Провадження № 22-ц/811/4486/21                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        20 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю: секретаря Симця В.І.;
відповідача ОСОБА_1 ;
третьої особи ОСОБА_2 
і його представника – адвоката Посікіри Р.Р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 , на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 листопада 2021 року,
В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд ухвалити рішення, яким:
-визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 07 червня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Наталією Ярославівною та зареєстрований за № 37; 
-визнати недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером 4610160300:07:006:0148, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 07 червня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Наталією Ярославівною та зареєстрований за № 33;
-скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , прийняте 13.06.2008 року на підставі договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 07 червня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Наталією Ярославівною та зареєстрований за № 33, та скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 1729 в книзі 14 від 13.06.2008 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 23250497;
-визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності серії ЯД №499751 від 04.07.2008 року на земельну ділянку кадастровий номер 4610160300:07:006:0148 площею 0,0435 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки серії ВКО № 056509 від 07.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 33 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:08:438:00167км01-9;
-скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 4610160300:07:006:0148 площею 0,0435 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , яка проведена на підставі договору дарування земельної ділянки серії ВКО № 056509 від 07.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 33;
-визнати за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку з кадастровим № 4610160300:07:006:0148 та на житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (в подальшому: «спірний будинок», «спірна земельна ділянка», «договори дарування, що оспорюються»).
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка ОСОБА_7 (яка з 1990 року є інвалідом ІІ групи, у 2008 році неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні і з 05.02.2008 року знаходиться на обліку і лікуванні в Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з діагнозом органічний маячний розлад) була власником спірних будинку та земельної ділянки і до 2015 року постійно проживала у зазначеному будинку, а після ампутації лівої ноги, що мало місце у лютому 2015 року, переїхала проживати до своєї доньки, яка власне і здійснювала за нею догляд. У травні 2016 року позивачка вирішила повернутись до спірного будинку, однак відповідач відмовився повернути їй ключі від будинку та повідомив, що є власником зазначеного будинку та земельної ділянки на підставі відповідних договорів дарування від 07.06.2008 року. Про існування вказаних договорів позивачка не пам`ятає, що пояснюється її тяжким станом здоров`я на момент їх укладення, а також наявністю психічних захворювань. Відтак, вважає, що вказані договори, окрім того, що позбавили позивачку житла, укладені нею в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними (том 1, а.с. 1-4, 35-37).

07 жовтня 2016 року протокольною ухвалою суду було задоволено заяву ОСОБА_2 та залучено останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (том 1, а.с. 41-42, 62).

ІНФОРМАЦІЯ_1  позивачка ОСОБА_7 померла (том 1, а.с. 135) і ухвалою суду від 26 вересня 2018 року в якості її правонаступника до участі у справі було залучено ОСОБА_8 (том 1, а.с. 167).

Оскаржуваним рішенням вищезгаданий позов частково задоволено.
Визнано недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 07 червня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Наталією Ярославівною та зареєстрований за № 37.
Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером 4610160300:07:006:0148, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 07 червня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Наталією Ярославівною та зареєстрований за № 33.
Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , прийняте 13.06.2008 року на підставі договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 07 червня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Наталією Ярославівною і зареєстрований за № 37 та скасовано запис про державну реєстрацію права власності № 1729 в книзі 14 від 13.06.2008 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 23250497.
Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності серії ЯД №499751 від 04.07.2008 року на земельну ділянку кадастровий номер 4610160300:07:006:0148 площею 0,0435 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки серії ВКО № 056509 від 07.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 33 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:08:438:00167км01-9.
Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 4610160300:07:006:0148 площею 0,0435 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , яка проведена на підставі договору дарування земельної ділянки серії ВКО № 056509 від 07.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 33.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 2 480 грн. 40 коп. судового збору (том 2, а.с. 116-130).

Дане рішення оскаржив представник третьої особи ОСОБА_2 .
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та на порушення норм процесуального права.
Вважає, що суд протиправно не взяв до уваги доводи представника ОСОБА_2 про те, що позов у даній справі використовується відповідачем ОСОБА_1 з метою ухилення від виконання взятих ним на себе зобов`язань за договором іпотеки від 05.03.2009 року, яким спірний будинок та земельну ділянку було передано в іпотеку з метою забезпечення вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за договором позики від 05.03.2009 року.
Звертає увагу на те, що судом не було залучено до участі у справі в якості третьої особи іншого іпотекодержателя, ОСОБА_5 (том 2, а.с. 136-139).

Також рішення суду оскаржив  ОСОБА_4 - представник ОСОБА_5 .
Згаданий апелянт також просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та на порушення норм процесуального права.
Звертає увагу на те, що згаданий апелянт є іпотекодержателем нерухомого майна, яке є предметом договорів дарування, що оспорюються, а тому вважає протиправним не залучення ОСОБА_5 до участі у даній справі.
Також вважає, що позов у даній справі використовується відповідачем ОСОБА_1 з метою ухилення від виконання взятих ним на себе зобов`язань за договором іпотеки від 05.03.2009 року, яким спірний будинок та земельну ділянку було передано в іпотеку з метою забезпечення вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за договором позики від 05.03.2009 року (том 2, а.с. 145-149).

ОСОБА_8 , правонаступник позивачки, в судове засідання не з`явилася і подала до суду Клопотання про розгляд справи без участі Позивача, у якому просить апеляційні скарги відхилити «та залишити оскаржуване рішення в силі» (том 2, а.с. 276).
       
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини 3 статті 376).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не заперечується) всіма її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що:
-у 2009 році ОСОБА_9 по Договору позики (зі змінами до нього) позичив 34 700 доларів США у ОСОБА_2 та 71 500 доларів США у ОСОБА_5 (разом – 106 200 доларів США; том 1, а.с. 49-50);
-майновим поручителем позичальника ОСОБА_10  виступив відповідач  ОСОБА_1 , який за Договорами іпотеки (які є чинними і копії яких знаходяться у матеріалах справи) передав ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в іпотеку належні йому на праві власності (на підставі договорів дарування, що оспорюються) спірний будинок та спірну земельну ділянку (том 1, а.с. 43-48, 51-57). 

Предметом даного спору є визнання недійсними договорів дарування спірного будинку та спірної земельної ділянки, укладених 07 червня 2008 року, на підставі яких відповідач (він же – іпотекодавець) набув у власність згадані об`єкти нерухомості, а відтак – набув можливість передати їх у 2009 році в іпотеку з метою забезпечення виконання боргових зобов`язань за Договором позики на загальну суму 106 200 доларів США.
Відтак, колегія суддів вважає безспірним той факт, що ухвалення судом рішення, яке стосується іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав, інтересів та обов`язків іпотекодержателів цього майна: в даному випадку - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у практиці Верховного Суду (постанова від 10.07.2019 року у справі № 522/3901/16-ц; постанова від 18.05.2022 року у справі № 766/17188/16-ц; постанова від 25.11.2021 року у справі № 2034/2-4324/11; постанова від 06.10.2021 року у справі № 372/4690/15-ц; постанова від 02.12.2020 року у справі № 330/1424/16-ц; постанова від 06.10.2021 року у справі № 591/3523/20; том 2, а.с. 235-275) і в силу положень, передбачених частиною 4 статті 263 ЦПК України, є обов`язковою при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. 

Достовірно знаючи про те, що спірний будинок та спірна земельна ділянка знаходяться в іпотеці (оскільки копії Договорів іпотеки з 16.09.2016 року знаходяться у матеріалах справи), ні позивачка, ні її правонаступниця, а ні суд не вжили передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для залучення до участі у даній справі такого іпотекодержателя спірного нерухомого майна, як ОСОБА_5 , що у відповідності до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з неналежним суб`єктним складом, оскільки на стадії апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції не має повноважень змінити суб`єктний склад учасників справи, та (відповідно) підставою для ухвалення нового судового рішення – про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав порушення норм процесуального права.

Частиною 9 статті 158 ЦПК України встановлено, що у випадку (зокрема) ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
З урахуванням вищенаведеного, заходи забезпечення даного позову, застосовані ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 12 липня 2016 року (том 1, а.с. 18), підлягають скасуванню.

За змістом статті 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Відтак, до стягнення з ОСОБА_8 на користь апелянтів підлягають понесені останніми судові витрати у розмірі сплаченого ними судового збору за подання апеляційної скарги, а саме – по 3 720 грн. 60 коп. на користь кожного з апелянтів. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1 та 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , та апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 , задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 листопада 2021 рокускасувати та ухвалити нову постанову – про відмову ОСОБА_7 (правонаступником якої є ОСОБА_8 ) у задоволенні позовних вимог, заявлених в інтересах позивачки ОСОБА_6 до ОСОБА_1 .

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 12 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої у АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого у АДРЕСА_3 ) 3 720 (три тисячі сімсот двадцять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої у АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого у АДРЕСА_4 ) 3 720 (три тисячі сімсот двадцять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 22 червня 2022 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.