Справа № 309/3876/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        20 квітня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Мацунич М.В., Готра Т.Ю.,
з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 22 листопада 2021 року у справі № 309/3876/21 (Головуючий: Піцур Я.Я.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 5 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
19 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 , у якому просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.
Ухвалою Хустського районного суду від 22 листопада 2021 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підстав передбачених чинним законодавством для відмови у прийнятті зустрічного позову відсутні, так як вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини перебувають у прямому зв`язку з визначенням місця проживання дитини та особи одного з батьків, що з такою дитиною проживає. Відсутність рішення про визначення місця проживання дитини та відсутність рішення про розірвання шлюбу прямо впливають на право подачі позову про стягнення аліментів у розумінні норми ст. 181 Сімейного кодексу України. Також, не зважаючи на наявні у справі докази, суд не з`ясував, що фактично малолітня ОСОБА_4 проживає і зареєстрована у м. Хуст у квартирі батька ОСОБА_1 , з якої поїхала у гості до родичів у Чехію, а тому підстави для стягнення аліментів з відповідача можуть бути встановлені лише через визначення місця проживання дити у судовому порядку.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Кукарека К.С., яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволнню із наступних підстав.
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку СМС повідомлення і дана обставина не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до положень статті 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
За змістом цієї статті, однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті судом окремо.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 позивач за первісним позовом звернулася в суд із позовом де правовідносини склалися у зв`язку з необхідністю вирішення питання про стягнення аліментів.
У зустрічному позові ОСОБА_1 звернувс з вимогою про визначення місця проживання малолітньої дитини.
Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ЦПК України.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги зустрічного позову про визначення місця проживання дитини не взаємопов`язані з первісним позовом про визначення розміру аліментів, оскільки випливають із різних правовідносин і тому прийняття зустрічного позову суперечитиме нормам ч. 2 ст. 193 ЦПК України та призведе до затягування судового розгляду вимоги про стягнення аліментів, ускладнить розгляд справи, що не відповідатиме інтересам дитини.
Разом з цим, колегії суддів стало відомо, що по даній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, Хустським районним судом 08 квітня 2022 року ухвалено рішення про часткове задоволення позову, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 2 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що на даному етапі унеможливлює прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом. 
Ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не має.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хустського районного суду від 22 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 27 квітня 2022 року.

Головуючий

Судді: