Ухвала
 
16 травня 2022 року
м. Київ
справа № 495/364/17
провадження № 61-859св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., 
Сердюка В. В.,
учасники справи:
особа, яка звернулася із заявою про поворот виконання рішення, – Військова частина НОМЕР_1 ,	
позивач – ОСОБА_1 ,	
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ,	
третя особа – Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, правонаступником якої є Білгород-Дністровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону в особі Міністерства оборони України,	
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 ), третя особа – Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, правонаступником якої є Білгород-Дністровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону в особі Міністерства оборони України, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року (у складі судді Мишка В. В.) позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за нарахованою, але не виплаченою заробітною платою (грошовому забезпеченню) у розмірі 516 757,10 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Постановою Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2018 року 
(у складі колегії суддів: Цюри Т. В., Гірняк Л. А., Кононенко Н. А.) рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 10 травня 2017 року скасовано.
Провадження у справі закрито.
Постановою Верховного Суду від 25 травня 2020 року (у складі колегії суддів: Сакари Н. Ю., Білоконь О. В., Осіяна О. М.) постанову Апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2018 року залишено без змін.
У березні 2019 року ВЧ НОМЕР_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 , третя особа – Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, правонаступником якої є Білгород-Дністровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону в особі Міністерства оборони України, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 29 грудня 2020 року (у склад судді Братків І. І.) у задоволенні заяви 
ВЧ НОМЕР_1 про поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 29 грудня 2020 року скасовано.
У порядку повороту виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року у справі 
№ 495/364/17 та з урахуванням судових витрат стягнуто на користь 
ВЧ НОМЕР_1 із ОСОБА_1 516 747,10 грн та 5 167,47 грн, а також судові витрати у розмірі 2 270 грн.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, правонаступником якої є Білгород-Дністровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону в особі Міністерства оборони України, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська	
 	С. Ю. Мартєв	
 	В. В. Сердюк