УХВАЛА

14 червня 2022 року
м. Київ

cправа №  904/4003/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції   (далі - Міністерство юстиції, скаржник)
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022
у справі № 904/4003/21
за позовом Фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича
до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції,
Державної казначейської служби України
про стягнення заборгованості у розмірі 890 293,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції 30.05.2022 (згідно із поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022 у справі №   904/4003/21, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційної скарги Міністерства юстиції.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022 у справі №904/4003/21 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 у справі №904/4003/21 на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник із посиланням на статтю 287 ГПК України вказує, що оскаржуване судове рішення ухвалено із порушенням норм процесуального права. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив всі обставини справи, не надав їм належної правової оцінки, у зв`язку з чим дійшов до помилкового висновку про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

З огляду на викладене касаційна скарга Міністерство юстиції подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Доводи касаційної скарги на момент відкриття касаційного провадження не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України.

Крім того, Міністерство юстиції у поданій касаційній скарзі просить здійснювати розгляд справи за участі уповноваженої особи скаржника.

Розглянувши вказане клопотання про розгляд касаційної скарги у справі №904/4003/21 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи Суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 301 ГПК України, перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

З огляду на те, що предметом спору у цій справі є ухвала апеляційного суду, касаційний перегляд має здійснюватися у письмовому провадженні без повідомлення/виклику учасників справи, зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України.

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши заявлене клопотання Міністерства юстиції, Верховний Суд доходить до висновку, що останнє з урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції належних та достатніх доводів щодо неможливості розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами не містить. 

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, "публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме: справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції" (рішення від 08.12.1983 у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема й в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі "Axen v. Germany", § 28).

Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі "Varela Assalino contre le Portugal" (заява № 4336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25.04.2002). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу. ЄСПЛ зазначив, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд створює учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи, шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи. Учасники справи не позбавлені права подавати суду свої пояснення, відзиви, викладені в письмовій формі.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2019 у справі № 756/5081/14-ц.

Враховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання Міністерства юстиції про розгляд справи № 904/4003/21 у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 

Керуючись статтями 8, 234, 235, 294, 300, 301 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 904/4003/21 за касаційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022 у справі №   904/4003/21 у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

2. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 30 червня 2022 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, або через систему «Електронний суд».  Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Витребувати матеріали справи №   904/4003/21 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом Фізичної особи-підприємця Василенко Альберта Миколайовича до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості у розмірі 890 293,20 грн.

4. Копію ухвали надіслати до Господарського суду Дніпропетровської області та Центрального апеляційного господарського суду для виконання. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                          В. Селіваненко