Справа № 125/378/22 
Провадження № 33/801/469/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан  Ю. О.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Жукова В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 01 червня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Барського районного суду Вінницької області від 01 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. 
24.06.2022 на адресу суду адвокат правопорушника подав письмові доповнення до апеляційної скарги, в яких просить взяти до уваги інші докази, які не були подані до суду першої інстанції. Оскільки нормами КУпАП доповнення до апеляційної скарги, як процесуальний документ не передбачені, а також в силу ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд їх до розгляду не приймає. 
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Щодо клопотання про приєднання до матеріалів справи інформацію про отримання повідомлення від ГУНП у Вінницькій області, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. 
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Суддя звертає увагу на те, що даний запит сформовано адвокатом 09.06.2022 після ухвалення рішення судом першої інстанції та після звернення до Вінницького апеляційного суду із апеляційною скаргою ,яка подана 07.06.2022.
В судовому засіданні в суді апеляційній інстанції адвокат повідомив, що надати даний доказ до суду першої інстанції, не було необхідності.
В свою чергу, дане клопотання не заявлялось в суді першої інстанції, хоча правопорушник не був позбавлений цього права, однак ним не скористався. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвоката Жуков В.П. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Жукова В.П., суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.
Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Відповідно до  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
П. 2.9 (а) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321677 від 26.03.2022 о 23 год. 10 хв., який є одним із доказів у справі, ОСОБА_1 , 26.03.2022 о 22 год. 53 хв. на автодорозі с. Терешки – с. Верхівка (2 кілометр), керував т/з «Шкода Форман», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Драгер «Alcotest 6810» із застосуванням відеозйомки на нагрудну бодікамеру. Результат огляду 1,97 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так в ході оформлення протоколу про адміністративне порушення працівниками поліції було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. 
Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 3); роздруківкою приладу Драгер «Alcotest 6820» з результатом тесту 1,97 % - позитивний (а.с.4); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5-6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 8) та відеозаписом (а.с.10).
Докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
За результатами огляду  ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Драгер «Alcotest 6810» на місці зупинки, виявлено вміст алкоголю 1,97 %, тобто перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування скаржника в стані алкогольного сп`яніння.
З даним оглядом скаржник був ознайомлений, з результатами він згоден, про що свідчить його особистий підпис.
Також працівниками поліції складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу з зазначенням результатів (1,97 %).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер «Alcotest 6810» проводився за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість, у разі незгоди з використання вказаного приладу пройти такий огляд в медичному закладі.
Враховуючи наведене, суддя вважає, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду  ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов вірного висновку про доведеність ОСОБА_1 вини у порушенні п. 2.9А, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи скаржника в апеляційній скарзі, про те що не має доказів керування автомобілем, не заслуговують на увагу, оскільки дані доводи не підтверджені матеріалами справи, а навпаки спростовуються відеозаписом.
З відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 на місці зупинки пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», при цьому будь-яких зауважень щодо процедури проходження і результату огляду за допомогою приладу Драгер «Alcotest 6810» чи клопотань правопорушник не заявляв.
В свою чергу на запитання працівників поліції чи згоден із результатами огляду,  ОСОБА_1  вказав, що «згоден».
Вказані доводи скаржника в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
Будь-яких зауважень щодо неправомірних дій працівників поліції чи працівників медичного закладу ОСОБА_1 не заявляв, до суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав. 
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 зі змістом протоколу був ознайомлений, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв, що підтверджується особистим підписом скаржника.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення. 
Належних та допустимих доказів в підтвердження неправомірності в діях працівників поліції, ОСОБА_1 також не надав до суду першої інстанції, і до апеляційного суду. 
Отже доводи скаржника, що автомобілем не керував, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, є безпідставними та розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення.
Доводи апеляційної скарги, не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9А ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо нього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. 
Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання. Доказів, які б спростовували вину скаржника не надано.
Даючи оцінку доказам у справі суд першої інстанції прийшов правильного висновку про наявність вини  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення. 
Суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а відтак висновки суду першої інстанції є правильними.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суддя -    
                           П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Барського районного суду Вінницької області від 01 червня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М. М. Якименко