ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року	Львів	Справа № 459/269/22 пров. № А/857/10947/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                      Хобор Р.Б.,
суддів                                                                           Кузьмича С.М., Улицького В.З.
за участі секретаря судового засідання                          Юник А.А.          

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2022 року, ухвалене суддею Демяновською Ю.Д. у м. Червоноград о 11 год. 52 хв. у справі № 459/269/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітету Червоноградської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, 

                                                           В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 2 від 12.01.2022 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. 
Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі. При цьому, відповідач не порушив порядок розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила позивачка, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов. 
Таку позицію позивачка пояснює тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та додає, що продала слабоалкогольний напій, оскільки у неї не виникало сумнівів щодо віку покупця, у протоколі не зазначено про наявність свідків, пояснення відібрані від неповнолітніх осіб, однак такі не були допитані як свідки, у протоколі немає відомостей про вилучення алкогольного напою, як речового доказу.
Тому позивачка вважає, що відповідач протиправно притягнув її до адміністративної відповідальності.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 20.12.2021 року поліцейськими Червоноградського районного відділу поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, у якому зафіксований факт продажу позивачкою в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по АДРЕСА_1 , слабоалкогольного напою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . До протоколу додані пояснення позивачки та потерпілої неповнолітньої особи, а також фіскальний чек, трудовий договір позивачки та паспортний документ потерпілої неповнолітньої особи.
12 січня 2022 року відповідач, на підставі протоколу та доданих до нього документів, прийняв постанову № 2 у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої позивачку притягнув до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 гривень.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі слабоалкогольними напоями, а саме: продаж слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивачка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, відповідач надав протокол по справі про адміністративне правопорушення, у якому зафіксовано факт продажу слабоалкогольного напою «Рево» неповнолітній особи, пояснення позивачки, у якому позивачка визнала цей факт, пояснення неповнолітньої особи, якій позивачка продала слабоалкогольний напій, трудовий договір позивачки та фіскальний чек, який засвідчує факт продажу слабоалкогольного напою «Рево». Ці докази були досліджені відповідачем в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, що засвідчує протокол засідання адміністративної комісії.
У судовому засіданні під час апеляційного розгляду цієї справи представник позивачки погодився з тим, що факт продажу позивачкою слабоалкогольного напою «Рево» неповнолітній ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) мав місце. 
Отже, позивачка визнає факт продажу слабоалкогольного напою «Рево» неповнолітній ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
В силу вимог частини 1 статті 78 КАС України ця обставина не доказується. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що до складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП входять:
- об`єкт – правила торгівлі, які забороняють продаж слабоалкогольних напоїв неповнолітнім особам, а також здоров`я неповнолітніх осіб;
- об`єктивна сторона – дія у вигляді продажу слабоалкогольного напою неповнолітній особі;
- суб`єктивна сторона у формі умислу або необережності;
- суб`єкт – продавець магазину.
Відповідач у справі про адміністративне правопорушення встановив та це слідує із матеріалів справи, що позивачка, як продавець в магазині, продала слабоалкогольний напій неповнолітній особи ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), проявивши необережність, оскільки не переконалася щодо віку особи, що є наслідком порушення правил торгівлі, яке створило загрозу здоров`ю неповнолітньої особи через можливість вживання слабоалкогольного напою. 
Доводи позивачки про те, що у неї не виникло сумнівів щодо віку потерпілої ОСОБА_2 , тому позивачка не просила таку пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує вік особи, не мають значення для кваліфікації цього адміністративного правопорушення.
Щодо доводів позивачки про те, що неповнолітня особа, якій позивачка продала слабоалкогольний напій і від якої відповідач отримав пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення не була допитана як свідок, то апеляційний суд їх відхиляє та зазначає, що ця особа надала пояснення як потерпіла від адміністративного правопорушення, оскільки, правова норма ч. 2 ст. 156 КУпАП спрямована, зокрема, на захист здоров`я неповнолітніх осіб, шляхом заборони продажу їм слабоалкогольних напоїв.
Щодо доводів позивачки про те, що суд не врахував ту обставину, що працівники поліції, склавши протокол, не прийняли рішення про вилучення проданого слабоалкогольного напою, як знаряддя правопорушення, внаслідок чого відповідач прийняв рішення без відповідного доказу, то апеляційний суд зазначає, що позивачка не заперечує факт продажу слабоалкогольного напою, тому порушення, збоку відповідача, вимог статті 265 КУпАП, на думку апеляційного суду, не мало впливу на прийняття відповідачем рішення, зважаючи на інші зібрані у справі докази та обставини визнані сторонами.
Отже, рішення відповідача відповідає нормам чинного законодавства.
Зважаючи на це, у задоволенні позову необхідно відмовити.
Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
Постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає нормам чинного законодавства, а тому її необхідно залишити в силі.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність прийняття рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2022 року у справі № 459/269/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	В. З. Улицький  	
Повний текст постанови складений 11.08.2022 року