УХВАЛА

22 лютого 2022 року
м. Київ
Справа № 120/1513/21-а
Провадження № 11-32за22
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М.І., 
суддів Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.
перевірила апеляційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року, постанови  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року та ухвали Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Вінницької обласної ради Соколового В`ячеслава Петровича, Вінницької обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, і
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати дії голови Вінницької обласної ради Соколового В`ячеслава Петровича по наданню відповіді № 2М-436-2 від 14 грудня 2020 року незаконним зловживанням посадовим становищем з метою ухилення від реагування на невиконання правоохоронними органами затверджених одноголосно двох поспіль рішень постійної комісії Вінницької обласної ради від 12 березня 2020 року та 15 липня 2020 року.
- зобов`язати Вінницьку обласну раду направити матеріали розгляду і реагування повідомленої екологічної проблеми до керівництва країни задля можливості її вирішення, припинення появи нових зловживань та підтримки проведенню заходів протидії корупції.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 21 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовив.
Суд зазначив, що спір у цій справі виник у зв`язку з незгодою позивача із результатом розгляду його звернення від 20 листопада 2020 року, у якому він просив голову Ради внести на розгляд сесії питання недовіри правоохоронним органам. Позивач не конкретизував у зверненні перелік правоохоронних органів, про висловлення недовіри яким він подав заяву, однак із урахуванням мотивувальної частини позовної заяви позивач вважав незадовільною роботу органів Національної поліції України, Служби безпеки України та Прокуратури на території Вінницької області. З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення.
Сьомий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 16 вересня 2021 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Позивач не погодився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подав касаційну скаргу.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 29 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2021 повернув скаржнику з огляду на те, що всупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) скаржник не зазначив чіткого переліку норм права, які, на його думку, були неправильно застосовані судами попередніх інстанцій та щодо застосування яких немає висновку Верховного Суду, та не обґрунтував позицію заявника щодо того, як такі норми мають застосовуватись у цій справі.
ОСОБА_1 вдруге звернувся до Касаційного адміністративного суду із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 20 грудня 2021 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційну скаргу повернув скаржнику, оскільки у ній не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням суду касаційної інстанції і надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанції. Постановити нове рішення у цій справі про задоволення позовних вимог.
Подана заява не може бути прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду з огляду на таке.
У КАС України визначений вичерпний перелік підстав перегляду судових рішень Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно до частини третьої статті 23 КАС України у випадках, визначених цим Кодексом, Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції.
Частиною четвертою статті 22 цього Кодексу визначено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
Згідно з частиною третьою статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.
Відповідно до статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
Згідно з частиною п`ятою статті 355 цього Кодексу рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.
Зі змісту та спрямованості аргументів скарги ОСОБА_1 можна узагальнити, що її автор насправді пропонує, щоб Велика Палата Верховного Суду насамперед проревізувала і переглянула ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року про повернення касаційної скарги, яку цей суд ухвалив як суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду справи.
За правилами частин третьої-шостої статті 346 цього Кодексу суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Сулу, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду; якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.
Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Згідно зі статтею 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Із наведеного нормативного процесуального регулювання випливає, що ухвала суду касаційної інстанції про повернення касаційної скарги, не є тим видом судового рішення, що підлягає оскарженню, а Велика Палата Верховного Суду не є тим судовим органом, який має процесуальні повноваження переглядати судові рішення суду касаційної інстанції за правилами касаційного провадження та здійснювати відповідні процесуальні дії після такого перегляду. 
Доводи і аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правових висновків цієї ухвали.
У зв`язку зі сказаним варто послатися також на рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», який у пункті 24 цього рішення наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».
За частинами першою, другою статті 344 КАС України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції <…>, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу. Суд касаційної інстанції використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій.
Згідно з частинами першою, третьою статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Відповідно до частини другої статті 167 цього Кодексу якщо заява (клопотання, заперечення) <…> є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Отже, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 є неприйнятною, тому її разом з доданими до неї матеріалами слід повернути скаржнику.
Керуючись статтями 24, 166, 167, 344, 346 Кодексу адміністративного судочинства України Велика Палата Верховного Суду 
УХВАЛИЛА:
Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду апеляційної скарги ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року, постанови  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року та ухвали Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Вінницької обласної ради Соколового В`ячеслава Петровича, Вінницької обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Заяву та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                       М.І. Гриців
Судді:                                    Ю. Л. Власов                                               Л. М. Лобойко
І. В. Григор`єва                                           О. Б. Прокопенко
Ж. М. Єленіна                                             В. В. Пророк 
І. В. Желєзний                                             Л. І. Рогач
О. С. Золотніков                                         В. М. Сімоненко
Л. Й. Катеринчук                                        І. В. Ткач
Г. Р. Крет                                                     С. П. Штелик