УХВАЛА

01 серпня 2022 року 
м. Київ
справа №420/15616/21
адміністративне провадження № К/990/17551/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року в справі №420/15616/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича про зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, Титора Дмитра Павловича щодо відмови у наданні публічної інформації щодо запиту на інформацію позивача від 16.08.2021 про надання витягу з ЄРДР про рух кримінального провадження N 42019160000000392 від 24.07.2019; 
- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань м. Миколаєва надати витяг з ЄРДР про рух кримінального провадження N 42019160000000392 від 24.07.19 та подати звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, позов задоволено:
- визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Миколаєва щодо ненадання інформації на запит ОСОБА_1 від 16.08.2021 про надання витягу з ЄРДР про рух кримінального провадження №42019160000000392 від 24.07.2019;
- зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань м. Миколаєва надати ОСОБА_1 витяг з ЄРДР про рух кримінального провадження №42019160000000392 від 24.07.2019;
- стягнуто з бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Миколаєва на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 500 грн.
Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, на користь ОСОБА_1  понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 500 грн.
11 липня 2022 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року в справі № 420/15616/21.
За правилами частини першої    статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України    (далі -    КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої    статті 129 Конституції України    серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує    стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року N 1402-VIII.
Частиною першою    статті 13 КАС України    передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього    Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що спірні правовідносини виникли щодо відмови у наданні публічної інформації на запит на інформацію позивача.
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Водночас у касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності. 
Отже, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом                       2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд також ураховує позицію, висловлену Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі «Азюковська проти України» (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями    12,    13,    248,    328,    333,    359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову та додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від  31 травня 2022 року в справі № 420/15616/21.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                       О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                           О.В. Кашпур 
                                                                                          С.А. Уханенко