ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/1278/21
Центральний   апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого   судді:   Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Чередка А.Є., Кузнецова В.О.
секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2021 (суддя Азізбекян Т.А.)

у справі № 908/1278/21   
за позовом: Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни, м. Запоріжжя
до відповідача: Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, с. Степне, Запорізький район, Запорізька область
про визнання незаконними та скасування рішення та листа-повідомлення сільської ради, визнання укладеним договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець Скурідіна Оксана Петрівна звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області про: - визнання незаконними та скасування рішення дев`ятої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 3 від 22.04.2021 та листа-повідомлення Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області за № 02-01-16/601 від 22.04.2021; - визнання укладеним договору оренди землі (земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280) між Фізичною особою-підприємцем Скурідіною Оксаною Петрівною та Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області у редакції викладеній у позовній заяві.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.2021 у задоволені позову в частині визнання незаконним та скасування рішення дев`ятої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 3 від 22.04.2021 та визнанні укладеним договору оренди землі відмовлено. Провадження у справі в частині оскарження листа – повідомлення Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 02-01-16/601 від 22.04.2021 закрито. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Скурідіної Оксани Петрівни на користь Степненської сільської Ради Запорізького району Запорізької області витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що Степненська сільська рада приймаючи рішення № 3 від 22.04.2021 діяла в межах власних повноважень у спосіб, визначений законом і це рішення не суперечить приписам законодавства України, а також тим, що позивачем докази у спростування цих обставин не надані.
Одночасно суд вказав про те, що положення договору у запропонованій позивачем редакції суттєво відрізнялися від істотних умов договору від 15.06.2009, крім того сторони не дійшли згоди щодо розміру орендної плати.
Стосовно листа-повідомлення суд зазначив, що цей лист носить виключно інформаційний характер та не є рішенням органу місцевого самоврядування в розумінні Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яке може бути оскаржено в установленому порядку.
Не погодившись з вказаним рішенням Фізичною особою-підприємцем Скурідіною Оксаню Петрівною подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 08.12.2021 у справі №908/1278/21 у частині відмови визнання незаконним та скасування рішення дев`ятої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 3 від 22.04.2021 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити: визнати незаконними та скасувати рішення дев`ятої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 3 від 22.04.2021.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
- вказане рішення Степненської сільської ради, яким відмовлено скаржнику в поновлені договору оренди землі за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 від 15.06.2009 на новий строк є незаконним та підлягає скасуванню;
- право оренди земельної ділянки виникло на підставі відповідного договору оренди землі, який зареєстрований в Запорізькій регіональній філії ДП"Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам", порядок поновлення    договору оренди землі регулюється приписами самого договору, а також Законом України "Про оренду землі" в редакції від 09.07.2009, чинній на момент його укладення;    при цьому у п. 38 договору, який є предметом позову, зазначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
Крім того, акцентує увагу на тому, що згідно з п. 5 спірного договору після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк, для чого останній не пізніше ніж за місяць до закінчення строку його дії повинен звернутися до орендодавця з відповідним письмовим повідомленням, що і було виконано скаржником у заяві-повідомленні від 22.03.2021.
Скаржник зазначає, що   у даному спорі повинна бути застосована ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції чинній на час укладення спірного договору, переважне право позивача на поновлення договору оренди землі не було припинено на підставах, передбачених цією статтею, вимоги Закону були виконані підприємцем, натомість спірним рішенням Степненської сільської ради скаржнику відмовлено у наданні згоди на поновлення вказаного договору, що є незаконним.
За твердженням апелянта, в оскаржуваному рішенні відповідача не зазначені   причини його прийняття, а лише міститься посилання на висновки та рекомендації Постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та екології, яка надала заперечення щодо укладення (поновлення) договору оренди земельної ділянки на новий строк, крім того, є незаконним оскаржуване рішення в частині зазначення необхідності звільнення та повернення земельної ділянки по завершенню дії договору оренди – 15.06.2021, оскільки цей договір зареєстрований в Запорізькій регіональній філії ДП “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам” 08.09.2009, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 040926000145, зазначено, що він укладений на 12 років, а тому закінчує свою чинність 08.09.2021.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги по справі №908/1278/21 визначена колегія у складі: головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач), суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з перебуванням судді Кузнецова В.О. на лікарняному, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження, справу №908/1278/21 передано для розгляду колегії у складі головуючого судді Мороза В.Ф., суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А.                                                                
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни на рішення господарського суду Запорізької області від 08.12.2021   у справі №908/1278/21, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 14.03.2022р. о 14 год. 00 хв.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, у зв`язку з усуненням обставин, які обумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, а саме виходом на роботу судді Кузнецова В.О., справу №908/1278/21 передано колегії у складі головуючого судді Мороза В.Ф. суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.
10.03.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
10.03.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшло клопотання про включення до складу судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом справи, витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Судове засідання 14.03.2022 не відбулося.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.05.2022 розгляд справи №908/1278/21 призначено на 23.05.2022 о 15:30 год.       
Сторони, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання 23.05.2022, не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.
Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.        
Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила розпочати розгляд справи без участі представників сторін.
Розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, відповідно до частини 3 статті 222 ГПК України без фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що предметом апеляційного оскарження у даному випадку є рішення Господарського суду Запорізької області від 26.10.2021р. у справі № 908/1279/21 в частині відмови у задоволені позову щодо визнання незаконним та скасування рішення дев`ятої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 2 від 22.04.2021 то відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваного    рішення лише в цій частині.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2009 між Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Скурідіной Оксаною Петрівною (орендатор) був укладений договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 площею 20,6350 га, розташованої на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, строком на 12 (дванадцять) років до 15.06.2021. 
Згідно п. 5 договору оренди землі, договір укладено на 12 років і діє до 15.06.2021. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію.
Пунктом 6 договору оренди землі (зареєстрований 08.09.2009 за № 040926000145) передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 320 грн за 1 га на рік. За земельну ділянку загальною площею 20,6350 га орендна плата складає 6 603,20 грн.
Відповідно до п. 32 договору оренди землі, однією з підстав припинення дії договору є закінчення строку, на який його було укладено.
Пунктом 38 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та реєстрації його в Запорізькій філії ДП"Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України та земельним ресурсам".
Зазначений договір оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, про що суду наданий відповідний витяг за індексним номером: 250683842, дата формування: 31.03.2021. Дата закінчення дії договору: 08.09.2021.
Згідно з актом від 15.04.2009 прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 15 червня 2009 року орендодавець передав земельну ділянку площею 20,6350 га кадастровий номер 2322186800:01:001:0280, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Наталіївської сільською ради Запорізького району Запорізької області, а орендар прийняв вищевказану земельну ділянку в оренду.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 713-р “Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області” визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Запорізької області, згідно якої територіальні громади Наталівської та Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області увійшли до складу Степненської сільської територіальної громади з адміністративним центром в с. Степне.
25.10.2020 на чергових місцевих виборах обрано орган місцевого самоврядування в Степненській сільській територіальній громаді - Степненську сільську раду.
25.11.2020 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області прийняло Наказ № 2-ОТГ “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність”, яким передало у комунальну власність Степненської сільської ради низку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності за межами населеного пункту, серед яких, у тому числі, знаходиться земельна ділянка за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 площею 20,6352 га.
26.11.2020 підписані відповідні акти приймання-передавання.
04.12.2020 Степненська сільська рада ухвалила рішення № 3, яким прийняла передані земельні ділянки у комунальну власність Степненської сільської ради.
15.02.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис про право власності за № 40635711 - право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 за Степненською сільською радою.
Підставою вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 15.02.2021 за № 40635711 стало рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер: 56708071 від 19.02.2021, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В.
Відтак, Степненська сільська рада є власником земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 з 15.02.2021.
26.03.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис про інше речове право за № 41267377 - право оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280.
Підставою вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 26.03.2021 за № 41267377 стало рішення про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер: 57393712 від 31.03.2021, прийняте державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко З.М.
Отже, позивач зареєстрував право оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.03.2021.
Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 250986349 від 02.04.2021.
Поряд з цим, 23.03.2021 до Степненської сільської ради надійшов лист-повідомлення Скурідіной О.П. від 22.03.2021, в якому позивач повідомив, про свій намір скористатися переважним правом та відповідно укласти (поновити) договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 від 15.06.2009 року, зареєстрований за № 859/02-01. До листа-повідомлення від 22.03.2021 було додано проект договору оренди землі.
Розглянувши отримані документи позивача, постійна комісія з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та екології Степненської сільської ради, на своєму засіданні 22.04.2021, висловила заперечення щодо укладення (поновлення) Договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 від 15.06.2009 року та рекомендувала сільській раді відмовити фізичній особі-підприємцю Скурідіной Оксані Петрівні в укладенні (поновленні) договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 від 15.06.2009 на новий строк.
Заперечення мотивовані тим, що істотні умови в запропонованому проекті договору суттєво відрізняються від істотних умов договору від 15.06.2009: попри зміну нормативної грошової оцінки з 230 478 грн. 75 коп. до 351 653 грн. 92 коп. орендну плату запропоновано встановити на рівні мінімальних 3 % нормативної грошової оцінки; не зазначено календарну дату закінчення строку договору оренди; включено пункт 8 договору, яким передбачено автоматичне, без відома та участі органу місцевого самоврядування, поновлення договору на 12 років; відсутня заборона, передбачена п.14 договору від 15.06.2009, щодо відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки іншим особам, внесення до статутного фонду, передання у заставу; виключено пункт 35 договору від 15.06.2009, згідно якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.
22.04.2021 Степненська сільська рада прийняла рішення № 3, яким відмовила позивачу в укладенні (поновленні) договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 від 15.06.2009 на новий строк з підстав, зазначених у висновках та рекомендаціях постійної комісії.
22.04.2021 керівник органу місцевого самоврядування направив позивачу лист-повідомлення № 02-01-16/301 про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 від 15.06.2009 на новий строк на підставі прийнятого Степненською сільською радою рішення.
Фізична особа-підприємець Скурідіна О.П. не погодилася з прийнятим сільською радою рішенням, що стало причиною виникнення спору та звернення її з даним позовом до господарського суду.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (п. “г” ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України).
Статтею 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і, одночасно, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 393 цього Кодексу, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
З аналізу вказаних положень Цивільного кодексу України вбачається, що майном є, в тому числі, і майнові права (наприклад, право користування майном), а відтак, від неправомірних посягань національним законодавством охороняється право власності не лише на саму річ, як об`єкт матеріального світу, а й на майнові права, які полягають, зокрема, у володінні та користуванні даною річчю.
Аналогічне положення міститься у ч. 10 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” згідно з яким акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Законодавством передбачено право ради вирішувати питання, які виникають з земельних відносин, зокрема, щодо передачі в оренду земельних ділянок, припинення права оренди тощо. Способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності на землю комунальної власності в межах населеного пункту від імені відповідної територіальної громади, щодо вирішення питань, які виникають з земельних відносин, зокрема, розпорядження землею територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності тощо є прийняття відповідного рішення.
Рада при здійсненні повноважень власника землі відповідної територіальної громади є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі суб`єкта щодо передачі йому в оренду земельних ділянок в порядку, встановленому законом.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються   Земельним кодексом   України, Законом України "Про оренду землі",   Цивільним кодексом України, іншими законами України, постановами, виданими Кабінетом Міністрів України, у випадках, передбачених Законом України "Про оренду землі", а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. 
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. 
У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. 
У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. 
За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
З положень наведеної статті можливо зробити висновок, що орендодавець повинен у місячний строк повідомити орендаря про результат розгляду його звернення стосовно укладання (продовження) договору оренди землі. 
У даному випадку, як зазначено вище, Степненська сільська рада враховуючи рекомендації постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та екології, визнала наданий позивачем проект договору оренди землі таким, що не відповідає приписам статті 33 Закону України “Про оренду землі”, оскільки питання щодо зміни умов існуючого договору оренди спірної земельної ділянки сторонами в установленому законом порядку не вирішувалися, внаслідок чого позивач втратив переважне право орендаря на укладання договору оренди землі, а тому, керуючись статтями 12, 122 Земельного кодексу України, статтею 33 Закону України “Про оренду землі”, статтями 26, 42 Закону України “Про місцеве самоврядування”, у встановлений чинним законодавством строк прийняла рішення про відмову позивачу в укладанні (поновленні) договору оренди земельної ділянки від 15.06.2009 на новий строк.
Крім того, відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Згідно з ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та ст. 12 Земельного кодексу України, до виключних повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.
За приписами ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 1 Закону України “Про оренду землі” право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Як було зазначено вище, спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини сторін, є Закон України від 06.10.1998 № 161-XIV “Про оренду землі”.
Статтею 13 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного.
Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані ст. 33 Закону України “Про оренду землі”.
При цьому конструкція цієї норми містить два випадки поновлення (пролонгації) договору. Зокрема, у частинах 1-5 передбачено переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк і процедура реалізації цього права.
Так, для продовження договірних відносин на підставі положень частин 1-5 статті 33 Закону України “Про оренду землі” необхідним є волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах. Тобто умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права.
Матеріали даної справи свідчать про те, що позивач (орендар) 23.03.2021 звернувся до відповідача (орендодавця) з листом-повідомленням до якого було додано проект договору оренди землі.
Однак, положення договору в запропонованій позивачем редакції суттєво відрізнялись від істотних умов договору від 15.06.2009, зокрема, не зазначено дату закінчення строку дії договору, включено пункт 8 договору, яким передбачено автоматичне, без відома та участі органу місцевого самоврядування поновлення договору на 12 років; відсутня заборона, передбачена п.14 договору від 15.06.2009, щодо відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки іншим особам, внесення до статутного фонду, передання у заставу; виключено пункт 35 договору від 15.06.2009, згідно з яким перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. 
При цьому орендодавець, у встановлений законом строк (30 днів) прийняв рішення про відмову в укладанні (поновленні) договору оренди землі за кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 від 15.06.2009 на новий строк та своєчасно повідомив орендаря про таке рішення листом-повідомленням № 02-01-16/601 від 22.04.2021.
Одночасно, як було встановлено судом першої інстанції, 15.02.2021 відбувся перехід права власності на земельну ділянку кадастровий номер 2322186800:01:001:0280 від держави в особі Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до територіальної громади в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області. 
Таким чином, з огляду на положення п. 35 спірного договору оренди землі, наявні підстави для зміни умов договору. 
Між тим, позивачем не були доведені обставини щодо досягнення сторонами згоди стосовно такої зміни як передбачено Законом України "Про оренду землі" та не надані докази в обґрунтування цієї обставини. 
Отже, з урахуванням положень наведених норм, враховуючи, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушення його прав та законних інтересів діями відповідача, недоведення ним обставин, щодо невідповідності рішення дев`ятої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської Ради Запорізького району Запорізької області №3 від 22.04.2021 актам чинного законодавства України, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про те, що Степненська сільська рада приймаючи вказане рішення діяла в межах власних повноважень та у спосіб, визначений законом, та, у зв`язку цим, про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання цього рішення незаконним та для скасування останнього.
Аргументи скаржника про безпідставність відмови Степненською сільською радою у поновленні на новий строк договору оренди земельної ділянки від 15.06.2009 є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.
Доводи скаржника про незаконність оспорюваного рішення сільської ради також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду рішення господарського суду.
Твердження скаржника про те, що у зв`язку з державною реєстрацією спірного договору 08.09.2009, датою закінчення його дії є 08.09.2021 є такими, що ґрунтуються на помилковому та довільному тлумаченні ним норм чинного законодавства України.
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.
А згідно з ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк договору оренди земельної ділянки визначається за згодою сторін. 
У п. 5 договору оренди землі від 15.06.2009 сторони визначили, що договір укладено на 12 років та встановили конкретну дату до якої цей договір діє, а саме - 15.06.2021.
Отже, дата набрання чинності та державної реєстрації вказаного договору, у даному випадку, не є визначальною для встановлення початку перебігу та закінчення строку дії саме цього договору.
При цьому посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Великої палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 322/1178/17 є безпідставним, оскільки така прийнята за інших фактичних обставин справи установлених судами, що робить її нерелевантною для даної справи.
З огляду на вищенаведене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийняте з дотриманням висновків Верховного Суду в аналогічних справах, тобто узгоджується з позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16; у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №911/2656/19.
Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України та норми законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом під час перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.
З  огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли та не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2021 у справі № 908/1278/21.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом справи, колегія суддів виходить з такого.
Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Як передбачено п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з   ст. 129 ГПК України   судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу адвоката то матеріалами справи підтверджується, що 10.03.2022р. від Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області   до Центрального апеляційного господарського суду разом з першою заявою по суті (відзивом на апеляційну скаргу) подавалося клопотання про включення до складу судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом справи, витрат на професійну правничу допомогу, та стягнення з Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни на користь Степненської сільської ради    Запорізького району Запорізької області витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн., до якої були надані наступні документи:
1) Договір про участь Адвоката у цивільному, кримінальному, господарському, адміністративному провадженні, провадженні по справах про адміністративне правопорушення, наданні юридичних послуг від 31.01.2022р., укладений між Гайдуком Сергієм Павловичем (надалі - Адвокат) і Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області в особі Степненського сільського голови Любименко В.М. (надалі - Клієнт), відповідно до якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту при провадженні по цивільній, кримінальній, господарській, адміністративній справі, у справі про адміністративне правопорушення, під час надання юридичної допомоги загального характеру, використовувати передбачені у Конституції України, Цивільному процесуальному кодексі України, Кримінальному процесуальному кодексі України, Господарському процесуальному кодексі України, Кодексі адміністративного судочинства України, Кодексі України про адміністративні правопорушення та в інших актах законодавства засоби, способи і методи захисту з метою з`ясування обставин, які доводять правомірність вимог Клієнта, підтверджують його правову позицію по справі, захищають права та охоронювані законом інтереси Клієнта, спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність, відповідальність у справах про адміністративні правопорушення, представляти інтереси Клієнта в усіх установах, підприємствах, організаціях будь якої форми власності та підпорядкування, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання юридичних послуг представника (захисника). ДК 021:2015:79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва.
За умовами цього договору Адвокат оскаржує судові рішення (рішення, ухвали, постанови, вироки), постанови слідчого та прокурора до апеляційних та касаційних судових інстанцій, постанови компетентних органів в адміністративному порядку, тощо. Загальна сума, що підлягає сплаті за цим договором, визначається актами виконаних робіт. Щомісячна сума гонорару залежить від об`єму наданої Адвокатом правової допомоги та підтверджується рахунком-фактурою та актом виконаних робіт (надання послуг);
2) АКТ № 1-S приймання-здавання наданих послуг від 31.01.2022 до договору № 1 від 31.01.2022, складений та підписаний Гайдуком Сергієм Павловичем (Адвокат) та Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області в особі Степненського сільського голови Любименко Вячислава Михайловича (Клієнт), про те, що Адвокатом були надані послуги згідно договору № 1 від 31.01.2022 по справі № 908/1278/21:
- ознайомлення з апеляційною скаргою ФОП Скурідіна О.П. - 1 000 грн.,
- складання та подання відзиву на апеляційну скаргу ФОП Скурідіна О.П. - 3 000 грн.,
- участь у судовому засіданні апеляційного суду - 2 000 грн. - за одне судове засідання.
3) Рахунок-фактура № 1-S від 31.01.2022 з надання правової допомоги по справі №908/1278/21 за договором № 1 від 31.01.2022;
4) Роздруківка з сервісу платежів Е-DATA, зокрема, деталі трансакції від 11.02.2022, про оплату Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області адвокатських послуг в сумі 6 000,00 грн. одержувачу - Гайдуку Сергію Павловичу.
Матеріалами справи підтверджується, що представництво інтересів Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області у справі № 908/1278/21 здійснювалось адвокатом Гайдуком Сергієм Павловичем, повноваження якого в апеляційній інстанції підтверджуються ордером серії СЕ №1036739.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд зазначає, що із визначених адвокатом Гайдуком Сергієм Павловичем послуг згідно Акту № 1-S приймання-здавання наданих послуг від 31.01.2022 до договору № 1 від 31.01.2022 підтверджується: ознайомлення з апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни, складання та подання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу.
Верховний Суд в додатковій постанові від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19   зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи)   може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката       або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 13.02.2020р. у справі №910/2170/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та   критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
А у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши перелік послуг відповідно до наданих відповідачем документів, а також матеріали справи, судом встановлено, що адвокатом витрачено час на ознайомлення з апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни та підготовку і подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Так, вдаючись до правового аналізу послуги, що виразилася у «ознайомленні з апеляційною скаргою», можна дійти висновку, що така за своїм логічним змістом є складовою (структурним елементом) послуги з «підготовки, складення та подання відзиву на апеляційну скаргу. Тобто, «ознайомлення з апеляційною скаргою» є першочерговим етапом «підготовки відзиву» на неї у більш вузькому значенні.
Відтак, апеляційний суд вважає, що адвокатом безпідставно віднесено в окрему послугу – ознайомлення з апеляційною скаргою, оскільки захист клієнта відбувається із підготовки заяв по суті справи та наданні доказів в їх обґрунтування з викладенням відповідної правової позиції, що охоплюється такою послугою, як складання відзиву на апеляційну скаргу.
Крім того, участь у судових засіданнях у справі представник Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвокат Гайдук С.П. не приймав. 
Загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена актом наданих послуг, складає 6 000,00 грн, проте часу на надання такої правничої допомоги як участь у судових засіданнях по справі, яка становить 2 000,00 грн. за одне судове засідання, адвокатом Гайдуком С.П. витрачено не було, що виключає необхідність її врахування у складі судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом справи.
Отже, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що обґрунтованим є такий розмір судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом справи, який відповідає об`єму фактично наданої адвокатом правової допомоги, та який і підлягає стягненню з Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни на користь Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, а саме в сумі 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2021 у справі № 908/1278/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2021 у справі № 908/1278/21 залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити за Фізичною особою-підприємцем Скурідіною Оксаною Петрівною.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скурідіної Оксани Петрівни на користь Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області  витрати  на  професійну  правничу  допомогу, пов`язані з апеляційним переглядом справи № 908/1278/21, в  сумі 3 000,00 грн.
Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.05.2022

Головуючий суддя                                                                                В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                                     А.Є. Чередко 

Суддя                                                                                                     В.О. Кузнецов