Номер провадження: 33/813/509/22
Номер справи місцевого суду: 947/2071/22 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Князюк О.В., 
за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2022 року в адміністративній справі відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого 124 КпАП України,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постаново Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.
Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA758999980313171206000015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду 11.03.2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до прохальної частини якої вбачається, що апелянт просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2022 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апелянт зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції. вважає її незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, тому просить її скасувати.
ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи відбувся в порушення статті 277-2 КУпАП, тобто без належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
Апелянт вказує, що вказані у схемі розміри (відстані) - не відповідають дійсності, тому схему наявну в матеріалах справи не можливо вважати належним доказом.
Крім того, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутня фото та відео фіксація місця зіткнення з визначенням характеру пошкодження транспортних засобів, відсутні також свідки та потерпілі.
Також, ОСОБА_1 вказує, що йому не було роз`яснені права передбачені статтею 368 КУпАП, з огляду на що відсутня відмітка про зазначене також і у протоколі про адміністративне правопорушення.
З огляду на зазначене, апелянт вважає, що незважаючи на відсутність в матеріалах справи достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції, розглянувши справу неповно та однобічно, дійшов передчасного висновку про винуватість апелянта у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 визнав свою провину в повному обсязі, підтримав доводи апеляційної скарги в частині призначення йому менш суворого покарання, замінивши його на накладення штрафу.
Таким чином, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.
Згідно зі ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, обставин, передбачених ст. 33 КУпАП не врахував, у постанові міститься лише формальна вказівка на те, що судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення правопорушника до вчиненого.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що висновок суду про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи, з таких підстав.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, передбачено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.
Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєнні правопорушення визнав.
Обставин, які б могли свідчити про обтяження вини ОСОБА_1 матеріали провадження не містять.
Враховуючи незначну шкоду, завдану адміністративним правопорушенням, щире розкаяння, відсутність претензій з боку потерпілого, а також положення ст. 33 КУпАП, суд доходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень можливе шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП, чинної на момент вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржувану постанову - змінити в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, замінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - змінити в частині застосування виду адміністративного стягнення, застосувавши до  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                 О.В. Князюк