П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
12 травня 2022 року
м. Київ
Справа № 9901/18/17
Провадження № 11-21заі22
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Катеринчук Л. Й., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року (судді Смокович М. І., Бевзенко В. М., Білоус О. В., Шарапа В. М., Стрелець Т. Г.) у справі № 9901/18/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання протиправним і скасування рішення та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог, попередніх рішень судів та заяви про перегляд за нововиявленими обставинами
1.       У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВРП, у якому просила скасувати рішення відповідача від 28 листопада 2017 року № 3804/0/15-17 «Про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Чернівецького окружного адміністративного суду».
2.       Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду рішенням від 25 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 квітня 2018 року, в задоволенні позову відмовив.
3.       06 січня 2022 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року на підставі пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
4.       На обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 послалась на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 11-98сап21 (за скаргою судді Трофимової Н. А. на рішення ВРП). На думку позивачки, позиція, яку висловила Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові від 30 вересня 2021 року, свідчить про неправомірність оскаржуваного в цій справі рішення ВРП від 28 листопада 2017 року № 3804/0/15-17 «Про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Чернівецького окружного адміністративного суду», що є підставою для перегляду судового рішення у справі № 9901/18/17 за нововиявленими обставинами.
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
5.       Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 11 січня 2022 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі № 9901/18/17.
6.       Судове рішення мотивовано тим, що не існує обставин, з якими положення частини другої статті 361 КАС України, зокрема пункту 1 цієї частини, пов`язують можливість перегляду судового рішення у справі № 9901/18/17 за нововиявленими обставинами. При цьому суд першої інстанції зазначив, що зміна правової позиції (Верховного Суду) щодо застосування норм права та/чи інакший результат оцінювання фактичних обставин і вирішення спору (на прикладі іншої справи) подібно до зміни нормативно-правового регулювання не може вважатися нововиявленою обставиною й не впливає на раніше ухвалені судові рішення (в іншій судовій справі), які набрали законної сили.
7.       Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що за відсутності визначених законом підстав для перегляду судового рішення у справі № 9901/18/17 за нововиявленими обставинами немає й підстав для відкриття провадження за згаданою заявою ОСОБА_1 .
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
8.       Не погодившись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначила, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
9.       На думку скаржниці, факт ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови від 30 вересня 2021 року у справі № 11-98сап21 повністю підпадає під визначення пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, а тому є підставою для перегляду судового рішення у справі № 9901/18/17 за нововиявленими обставинами як істотна для справи обставина, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
10.   ОСОБА_1 також вважає, що суд першої інстанції безпідставно проігнорував, не взяв до уваги та не застосував положення частини третьої статті 361 КАС України, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
11.  На підставі викладеного скаржниця просить скасувати ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
Позиція інших учасників справи
12.  У відзиві на апеляційну скаргу представник ВРП зазначив, що повністю погоджується з ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 січня 2022 року у справі № 9901/18/17 та вважає її такою, що постановлена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
13.  На переконання представника ВРП, обставини, на які посилається заявниця, не впливають на правильність постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 9901/18/17 та не мають істотного значення для правильного вирішення спору. При цьому скаржниця не навела нововиявлених обставин у розумінні статті 361 КАС України.
14.  Представник ВРП вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
15.  У зв`язку з викладеним представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Рух апеляційної скарги
16.  Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07 лютого 2022 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року, а ухвалою від 05 квітня 2022 року призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі частини третьої статті 311 КАС України, оскільки Велика Палата Верховного Суду в межах поданої апеляційної скарги лише перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права і не з`ясовує та не оцінює фактичних обставин справи з огляду на практику Європейського суду з прав людини про доцільність розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
17.  Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
18.  Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
19.  Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
20.  На підставі частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності ВРП.
21.  Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, ВРП, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України визначені статтею 266 КАСУкраїни, правила якої поширюються на розгляд адміністративних справ щодо, зокрема, законності актів ВРП.
22.  Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування рішення ВРП від 28 листопада 2017 року № 3804/0/15-17 «Про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Чернівецького окружного адміністративного суду».
23.  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду рішенням від 25 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 квітня 2018 року, в задоволенні позову відмовив.
24.  06 січня 2022 року ОСОБА_1 подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі № 9901/18/17.
25.  На обґрунтування вказаної заяви  ОСОБА_1 послалася на те, що вона прочитала на сайті інтернет-видання «Судебно-юридическая газета» публікацію під заголовком «Чи є відсутність судді на робочому місці прогулом: що думає Велика Палата ВС». Із цієї статті вона дізналася про постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 11-98сап21, якою цей суд скасував рішення ВРП від 02 лютого 2021 року № 197/0/15-21, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Першої Дисциплінарної палати від 30 жовтня 2020 року № 2993/1дп/15-20. На думку позивачки, фактичні обставини справи № 11-98сап21 є подібними до тих, за яких ВРП свого часу ухвалила спірне рішення щодо неї, а саме рішення про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення її на посаду судді Чернівецького окружного адміністративного суду. ОСОБА_1 зауважила, що відмова ВРП у внесенні подання щодо призначення її на посаду судді теж ґрунтується на тому, що тривалий час (після закінчення строку повноважень на посаді судді) її не було на роботі. На переконання заявниці, правова позиція, яку висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 11-98сап21, свідчить про неправомірність рішення ВРП від 28 листопада 2017 року № 3804/0/15-17. 
26.  Отже, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 361 КАС України, ОСОБА_1 указала, що ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови від 30 вересня 2021 року у справі № 11-98сап21 є підставою для перегляду судового рішення у справі № 9901/18/17 за нововиявленими обставинами.
27.  Вирішуючи питання щодо можливості перегляду рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року за нововиявленими обставинами, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
28.  Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.
29.  Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
30.  Частиною третьою вказаної статті визначено, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.
31.  Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають юридичне значення для вирішення спору. При цьому такі обставини мають існувати на час вирішення спору, водночас суд, вирішуючи справу, їх не встановив, а про їхнє існування не було і не могло бути відомо особі, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення. 
32.  Однак зміна правової позиції суду щодо застосування норм права або інакший результат оцінювання фактичних обставин і вирішення спору в іншій справі не може вважатися нововиявленою обставиною й не впливає на раніше ухвалені судові рішення, які набрали законної сили.
33.  Отже, посилання заявниці на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 11-98сап21 не є підставою у розумінні наведеної вище норми частини другої статті 361 КАС України для перегляду рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року за нововиявленими обставинами.
34.  Оскільки ОСОБА_1 не навела передбачених статтею 361 КАС України підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження за цією заявою.
35.  Посилання скаржниці на те, що факт ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови від 30 вересня 2021 року у справі № 11-98сап21 повністю підпадає під визначення пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, а тому є підставою для перегляду судового рішення у справі № 9901/18/17 за нововиявленими обставинами, є помилковим тлумаченням скаржницею наведених вище положень процесуального закону та спростовується висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в мотивувальній частині цієї постанови.
36.  Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
37.  Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
38.  На підставі статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
39.  Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням вимог процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга ОСОБА_1  задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                             О. С. Золотніков
Судді:                                          В. В. Британчук                                           К. М. Пільков
                                                     Ю. Л. Власов                                                 О. Б. Прокопенко
                                                    І. В. Григор`єва                                            В. В. Пророк
                                                     М. І. Гриців                                                     Л. І. Рогач
                                                     Д. А. Гудима                                                 О. М. Ситнік
                                                     Ж. М. Єленіна                                               В. М. Сімоненко
                                                     І. В. Желєзний                                                     І. В. Ткач
                                                     Л. Й. Катеринчук                                         С. П. Штелик
                                                     Л. М. Лобойко