ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/758/22  Номер провадження 33/814/408/22	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

Категорія: частина перша статті 130, стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення  
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
при секретарі Філоненко О.В.,

за участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 ,
його захисника – адвоката Жаги Едуарда Григоровича, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2022 року про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 та статті 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Згідно з постановою судді, 03 квітня 2022 року о 14 год. 55 хв. в с. Великі Сорочинці по вул. Кобзаря-Кравченка, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio Fit з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також, не обравши безпечної швидкості, не дотримавшись безпечної дистанції і не врахувавши дорожню обстановку, здійснив падіння з даного транспортного засобу, що призвело до пошкодження транспортного засобу.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , порушивши пункт 2.5. та пункт 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На думку скаржника, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП.
ОСОБА_1 вказує, що на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції він не керував ним, адже вів даний транспортний засіб по узбіччю дороги.
Крім того, скаржник звертає увагу, що за для встановлення дійсних обставин справи місцевим судом не було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що суд першої інстанції, в порушення норм КУпАП, ухвалив скорочену постанову у справі про адміністративні правопорушення. 
В апеляційній скарзі скаржник прохав поновити строк на апеляційне оскарження постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2022 року; скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2022 року, а провадження у справі – закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 ; допитати у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
У судове засідання до суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник з`явилися, вимоги апеляційної скарги підтримали та прохали їх задовольнити. 
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Разом з апеляційною скаргою скаржником було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що він отримав копію повного тексту оскаржуваної постанови 15 червня 2022 року.
У зв`язку з вищезазначеним, прохав суд визнати підстави пропущення строку поважними та поновити строк для оскарження постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2022 року.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання скаржником копії повного тексту оскаржуваного рішення саме 15 червня 2022 року, а лише міститься інформація про отримання копії вступної та резолютивної частини постанови 10 червня 2022 року, то наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підлягають поновленню.
Щодо оскарженої постанови
Відповідно до положень частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Щодо частини першої статті 130 КУпАП
Відповідно до пункту 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також, Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
У свою чергу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №007443 від 03 квітня 2022 року від  ОСОБА_1  не надійшло жодних пояснень і зауважень щодо його змісту. Більше того, останній відмовився від пропозиції працівника поліції надати письмові пояснення по суті порушення та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення без зазначення відповідних мотивів.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.
Так, визнаючи ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №007443 від 03 квітня 2022 року (а.с.1), письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з яких, зокрема, вбачається, що незважаючи на законну вимогу працівників поліції щодо проходження огляду, водій ОСОБА_1 відмовився від її виконання (а.с. 3,4).
Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо статті 124 КУпАП
Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .
Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №007442 від 03 квітня 2022 року, 03 квітня 2022 року о 14 год. 55 хв. в с. Великі Сорочинці по вул. Кобзаря-Кравченка, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio Fit та не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки в результаті чого здійснив падіння з транспортного засобу внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.с. 11).
Згідно з вимогами підпункту б пункту 2.3. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний  бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Положеннями пункту 12.1. ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, та вірно встановив наявність у діях  ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки останній не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки в результаті чого здійснив падіння з транспортного засобу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Належне обґрунтування наявності у діях  ОСОБА_1  вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №007442 від 03 квітня 2022 року (а.с. 11), схеми місця ДТП від 03 квітня 2022 року (а.с.12), письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 14-15).
Отже, оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доводиться сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №007443 від 03 квітня 2022 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №007442 від 03 квітня 2022 року, в яких у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» вказано про керування скаржником транспортним засобом Honda Dio Fit, на що, водночас, останній відмовився надавати пояснення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких останніми вказано про падіння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з мопеда.
Що ж стосується проголошення місцевим судом вступної та резолютивної частини постанови під час судового засідання, то апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. 
З вищевказаної норми вбачається, що законодавець передбачив обов`язок суду після закінчення розгляду справи негайно оголосити постанову за результатами такого розгляду. Однак, чіткої вказівки щодо обсягу проголошуваної постанови дана норма права не містить, у зв`язку з чим слід застосувати за аналогією норми найбільш наближеної галузі - кримінального процесуального права, а саме норми Кримінального процесуального кодексу України.
Зокрема, частиною другою статті 376 КПК України передбачено, що у випадку складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді.
Крім того, скаржник, наголошуючи про оголошення місцевим судом у засіданні лише вступної та резолютивної частини, не вказав як саме це вплинуло на законність та обґрунтованість даного судового рішення, або на його права та обов`язки.
Що ж стосується клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то скаржником дане клопотання не мотивовано, адже останнім не вказано, які саме обставини можуть підтвердити вказані свідки, з врахуванням того, що дана справа про адміністративне правопорушення містить письмові пояснення інших свідків, а дані фізичні особи згадуються скаржником лише в апеляційній скарзі.
Крім того, при розгляді справи Миргородським міськрайонним судом Полтавської області клопотань від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо допиту свідків не надходило.
Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено.
Висновки суду
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право  залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Повний текст постанови складено 19 липня 2022 року.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                         В.П. Пікуль