КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                          
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
17 серпня 2022 року                                                                                      м. Київ
                                                                     
Справа №7572/68367/21
                                                                  Апеляційне провадження № 22-ц/824/6055/2022
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                 судді-доповідача:      Соколової В.В.
суддів:                       Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Головко Ю.Г. 17 січня 2022 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, 
 
В С Т А Н О В И В
 
В грудні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором  позики, штрафні санкції,  інфляційні втрати, 3% річних, на загальну суму 36333,7 грн та судові витрати.
Свої вимоги позивач обґрунтовував наявність не виконаного зобов`язання за договором позики.
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики передано на розгляд Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області.
Ухвала суду мотивована тим, щопозов виник щодо стягнення боргу за договором позики, відповідач проживає за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Печерського району м. Києва, тому справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва та підлягає передачі на розгляд Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області, до територіальної юрисдикції якого належить розгляд цієї справи.
 
Не погодився і вищезазначеним судовим рішенням позивач   ОСОБА_1 , його представником - адвокатом Шиповим К.Ю. подана апеляційна скарга, в якій зазначається про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що за умовами договору позики сторони погодили, що виконання зобов`язання за договором має бути здійснено за місцем реєстрації позикодавця. Позивач (позикодавець у зобов`язанні) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а отже позов поданий за місцем виконання договору, що відповідає положенням ч.8 ст.28 ЦПК України. На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Юзьків В.М. заперечує проти доводів апеляційної скарги. Вказує на те, що договір позики не відносить до тих договорів, виконувати які можна тільки в певному місці, оскільки повернення коштів може бути здійснено позичальником в будь-який спосіб та в будь-якому місці, на що звертав увагу Верховний Суд у своїх Постановах від 06 квітня 2021 року у справі № 344/16135/19 та від 26 квітня 2018 року у справі №216/3976/15. Крім цього, вказується на те, що Київський апеляційний суд у постанові від 20 червня 2022 року у справі № 757/65151/21 перевіряючи ухвалу Печерського районного суду м. Києва  щодо забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 , вказав на те, що суд першої інстанції порушив правила територіальної підсудності та не міг розглядати дану справу.
На підставі викладеного, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
 
В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
 
Судом встановлено, що при зверненні до суду із позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, позивач вказав власне зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 та місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 /а.с.1/.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю не виконаного зобов`язання за договором позики від 18 листопада 2021 року, укладеного між сторонами у справі. матеріали справи містять копію цього договору, у п. 2 якого визначено, що сторони за цим договором домовились зокрема, про те, що виконання зобов`язання за договором має бути здійснено за місцем реєстрації позикодавця /а.с.5-6/.
 
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В порядку ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Виняток із вказаного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).
Згідно з ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
 
Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. 
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
 
Верховний Суд у Постанові від 20 січня 2021 року у справі № 127/30671/18 вказав на те, що відповідно до положень зазначеної норми (ч.8 ст.28 ЦПК України) за місцем виконання договору можуть пред'являтися позови за наявності однієї з наступних умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.
Ураховуючи, що у договорах позики сторони самостійно визначили місце виконання зобов'язання, а саме у м. Вінниця, подання позову про стягнення боргу за такими договорами на підставі правил альтернативної підсудності (частина восьма статті 28 ЦПК України) є правом позивача, що гарантоване йому процесуальним законом.
 
Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач звернувся до суду із позовною  заявою про стягнення боргу за договором позики. 
Відповідач ОСОБА_2 за даними позовної заяви  зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що не належить за територіальною підступністю до розгляду Печерського районного суду м. Києва.  
Однак, умовами укладеного між сторонами договору позики чітко визначено місце його виконання, а саме  виконання зобов`язання за договором має бути здійснено за місцем реєстрації позикодавця.
Виходячи з положень ст. 28 ЦПК України позивач  має право  на звернення до суду за правилами альтернативної підсудності, оскільки спір виник із договору, у якому зазначено місце виконання, тобто на нього поширюються положення ч.8 ст.28 ЦПК України.  
За даними позовної заяви позивач зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.
Доводи викладені стороною відповідача у відзиві про те, що договір позики не відноситься до тих договорів, виконувати які можна тільки в певному місці, не можуть бути прийняті до уваги суду, з огляду на те, що правила ч.8 ст.28 ЦПК України застосовуються за наявності однієї з наступних умов: у договорі зазначене місце виконання або вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці. А отже визначення сторонами у договорі місця його виконання є достатнім для застосування положень ч. 8 ст.28 ЦПК України. 
Також не можуть бути прийняті до уваги суду посилання відповідача на постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року у справі №757/65151/21, оскільки вказане судове рішення не становить преюдицію, і виходячи з положень ч.7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
 
Згідно з положеннями п.1 ч. 1ст 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Отже, викладені заявником в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження частково, і дають підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду. 
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Судця-доповідач:                                                                 В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                     А.М. Андрієнко
 
Н.В. Поліщук