ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/235/22 Справа № 696/261/22 Категорія: .1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Ніколенко О. Є. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кам?янського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючого, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Постановою Кам?янського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 23.04.2022 о 23 год. 00 хв. у м.Кам`янка по вул.Г.Майдану, керував транспортним засобом Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Чим своїми діями порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною, необгрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства України ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кам?янського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на те, що 23.04.2022 він не керував належним йому транспортним засобом Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , тоді як за його кермом був ОСОБА_2 , в зв`язку із чим він відмовився від проходження освідування на місці так і у медичному закладі.
Вказує, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були очевидцями керування ним транспортним засобом, вони лише констатували напрямок руху та сам факт перебування автомобіля на стоянці, а не факт його керування цим транспортним засобом. 
Зазначає, що суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_5 посилаючись, що його свідчення є надуманими.
Одночасно апелянт вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення місце його складання зазначається вул.Гоголя, а не вул.Г.Майдану, де він насправді складався; в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння взагалі не зазначено даних про особу відповідно якої проводився огляд; в направленні на огляд до КНП «Кам?янська багатопрофільна лікарня» вказана не вірна адреса проживання особи правопорушника; в інформаційній довідці про учасників події вказані не вірні його особисті дані, а саме, місце народження. 
В судове засідання призначене на 17.06.2022 р. о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засідання, не з`явився, надав суду заяву в якій просив перенести розгляд справи у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю, однак будь-яких відповідних підтверджуючих документів суду не надав.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи належним чином, однак зловживаючи своїми правами у судове засідання не з`явився і доказів з приводу поважності причин неявки в судове засідання, не надавав, а тому таку поведінку апелянта та його заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, суд розцінює, як ігнорування вимог закону, зневажливе ставлення до правових принципі та ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вважаю, що вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. 
Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №155956 від 23.04.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.04.2022 р., з якого вбачається, що у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager Alkotest 6810, у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КПН «Кам`янська багатопрофільна лікарня» від 23.04.2022 р. Відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився, у зв`язку з його відмовою (а.с.4);
- рапортом поліцейського з РПП СПД №2 ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ст. сержанта поліції А.П. Мельнічак. З данного рапорта вбачається, що о 23 год. 05 хв. 23.04.2022 р. надійшло повідомлення по лінії 102 від територіальної оборони про те, що в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану рухається автомобіль, який порушує комендантську годину та був ними зупинений, під керуванням ОСОБА_1 (а.с.5);
- даними відеозапису (а.с.7), відповідно до якого ОСОБА_1 вказав, що вживав алкоголь і знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовився. Стверджував, що транспортним засобом керував його знайомий Євгеній.
- рапортом інспектора-чергового начальника СПД №2 ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області О.В. Козаченка від 24.04.2022, відповідно до якого 23.04.2022 о 23:05 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що рота охорони ЗСУ затримала трьох підозрілих осіб в алкогольному сп`янінні, які ломляться в магазин АТБ, попередньо приїхали на авто Форд Транзит Конект, НОМЕР_2 (а.с.8);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23.04.2022, згідно якого було виявлено автомобіль Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив комендантську годину, під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження тесту на вміст алкоголю відмовився (а.с.9, 10);
- поясненнями від 23.04.2022 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій на вимогу працівника поліції відмовився у встановленому порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «ДРАГЕР» (а.с.11, 12).
Таким чином, суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Будь-які докази відсутності вини водія  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що винесена постанова є необґрунтованою та не відповідає нормам чинного законодавства України, то вони не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП.
Судом апеляційної інстанції, був переглянутий диск з відеозаписом події від 23.04.2022 за участю ОСОБА_1 з якого вбачається, що останній, підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.7). Твердження апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував автомобілем спростовуються, як переглянутим в судовому засіданні вищевказаним диском, так і іншими матеріалами справи, зокрема, як письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 так і їх поясненнями, які вони надали безпосередньо в судовому засіданні суду першої інстанції, які підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 під час комендантської години з ознаками алкогольного сп`яніння, та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Судом першої інстанції також були допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які дали аналогічні покази дані свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
Доводи апелянта про те, що автомобілем керував саме ОСОБА_9 , і місцевий суд не взяв до уваги цю обставину, спростовуються матеріалами справи, а тому мають бути відхилені. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.
Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Кам?янського районного суду Черкаської області від 19.05.2022 відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Кам?янського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба