ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року 
м. Київ

справа № 826/17852/17
адміністративне провадження № К/9901/60366/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №826/17852/17 за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 (суддя Бояринцева М.А.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 (головуючий суддя Федотов І.В., судді: Літвінова Н.М., Сорочко Є.О.),

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення податкового органу від 31.07.2017 №1726594603142, яким визначено, що Фонд може бути включений до нового Реєстру у разі, якщо його установчі документи будуть приведені у відповідність до вимог пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України; зобов`язати відповідача відновити у реєстрі неприбуткових установ та організацій відомості щодо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язати податковий орган не здійснювати податковий контроль Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як платника податку на прибуток.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018, позовні вимоги задоволено частково. Постановлено скасувати рішення від 31.07.2017 №1726594603142 та зобов`язати відповідача відновити у Реєстрі неприбуткових установ та організацій відомості щодо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду,  в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 у справі №826/17852/17, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу у справі №826/17852/17.

Ухвалою суду від 04.07.2022 попередній розгляд справи призначено на 05.07.2022. 

У касаційній скарзі податковий орган вказує, що не погоджується з судовими рішеннями. В обґрунтування касаційної скарги відповідач викладає обставини справи, посилаючись на норми Податкового кодексу України, положення Порядку ведення реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого Постановою КМУ від 13.07.2016 №440. Як зазначає відповідач, підставою для прийняття спірного рішення слугувала невідповідність неприбуткової організації та/або установчих документів такої організації вимогам, встановлених пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, Фонд може бути включений до нового Реєстру у разі, якщо його установчі документи будуть приведені у відповідність до вимог пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу. Норм матеріального, процесуального права, порушення яких, є підставою скасування судових рішень, - відповідач не вказує.

Позивач скористався процесуальним правом заперечити проти доводів касаційної скарги. У відзиві Фонд відзначає, що у касаційній скарзі жодним чином не наведено у чому полягає незаконність та необґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій. На думку позивача, недоцільним є будь-яке додаткове підтвердження ознак неприбутковості Фонду, адже безпосередньо законом визначено неприбутковість останнього. Позивач просить залишити касаційну скаргу податкового органу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій у справі №826/17852/17 - без змін.

Також, позивач звернувся клопотанням у якому просить закрити касаційне провадження у справі, як помилково відкрите. Зазначає, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню. Крім того, позивач просить суд винести окрему ухвалу в порядку статті 249 КАС України за зловживання відповідачем процесуальними правами.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття касаційного провадження у цій справі, з огляду на ухвалу суду про відкриття касаційного провадження, у якій визначено, що скарга подана з дотриманням інстанційної підсудності, порядку та строків касаційного оскарження, за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, враховуючи положення статті 339 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), дотримуючись гарантій забезпечення доступу до правосуддя, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, код 21708016, включений до Реєстру неприбуткових установ та організацій 11.11.2006 з ознакою неприбуткової організації 0011.

З метою включення до нового реєстру неприбуткових установ та організацій 12.10.2016 позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва із реєстраційною заявою платника податку за формою 1-РН щодо отримання ознаки неприбуткової організації, в якій вказано, що установчі документи оприлюднені на порталі електронних сервісів відповідно до Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Листом від 11.11.2016 №3303/10/26-59-12-05-30 Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Києва повідомила керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що установчі документи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не відповідають вимогам підпункту 133.4.1, підпункту 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України та пункту 7 Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 440.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Державної фіскальної служби України щодо включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Листом від 31.12.2016 Державна фіскальна служба України повідомила позивача, що Фонд може бути включений до нового Реєстру у разі, якщо його установчі документи будуть приведені у відповідність до вимог пункту 133.4 статті 133 Кодексу.

В листі підставою для висновків про невідповідність установчих документів визначено, що однією з умов віднесення підприємств, установ та організацій до неприбуткових організацій є наявність в установчих документах вимог щодо передачі активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Пунктом 9 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що реорганізація та ліквідація Фонду здійснюються на підставі окремого закону. Враховуючи відсутність зазначеного закону, неможливо підтвердити дотримання Фондом, у разі його припинення як юридичної особи, вимог пункту 133.4 статті 133 Кодексу.

31.07.2017 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України прийнято рішення № 1726594603142 про виключення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Підставою для виключення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з Реєстру неприбуткових установ та організацій стали обставини відсутності окремого закону, який регулював би порядок здійснення реорганізації та ліквідації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи рішення відповідача неправомірним, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 31.07.2017 №1726594603142;
зобов`язати відповідача відновити у реєстрі неприбуткових установ та організацій відомості щодо позивача;

зобов`язати відповідача не здійснювати податковий контроль позивача як платника податку на прибуток, у тому числі, але не виключно шляхом не здійснення обліку платника податку на прибуток, не вчиняти та не направляти податкових повідомлень - рішень, податкових вимог, не нараховувати пені та штрафних санкцій, не застосовувати положення глави 11 Відповідальність розділу ІІ Податкового кодексу України.

Рішенням суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, адміністративний позов задоволено частково. Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.07.2017 №1726594603142. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві відновити у Реєстрі неприбуткових установ та організацій відомості щодо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.  

Задовольняючи позов частково, суди виходили з протиправності прийняття оскаржуваного рішення, оскільки відсутність правового регулювання певних правовідносин не може покладати на будь-яку особу додаткового зобов`язання, в тому числі щодо сплати податків. Суд першої інстанції прийняв до уваги доводи відповідача та зазначив, що податковий орган, приймаючи спірне рішення, діяв у межах своїх повноважень, а тому відсутні підстави для визнання рішення протиправним.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.121 пункту 14.1 статті 14 ПК України неприбуткові підприємства, установи та організації - неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу.

Не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом (пункт 133.4 статті 133 ПК України).

Згідно з підпунктом 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 ПК України неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків;

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Положення абзаців третього і четвертого цього підпункту щодо вимог наявності установчих документів не поширюються на бюджетні установи.

Підпунктом 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 ПК України встановлено, що доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

Відповідно до підпункту 133.4.6 пункту 133.4 статті 133 ПК України до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.

Згідно із підпунктами 34, 35 підрозділу 4 Особливості справляння податку на прибуток підприємств розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, установлено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі - новий Реєстр неприбуткових установ та організацій) діє Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затверджене наказом Міністерства фінансів України N 37 від 24 січня 2013 року.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", не підлягають виключенню з цього Реєстру до 1 липня 2017 року.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", що відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, а для релігійних організацій - вимогам абзацу другого підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, включаються контролюючим органом до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій. За бажанням неприбуткової організації вона може подати до контролюючого органу копії установчих документів.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", що не відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов`язані до 1 липня 2017 року привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, які не привели свої установчі документи у відповідність із нормами пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, а релігійні організації - із нормами абзацу другого підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, після 1 липня 2017 року виключаються контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2017 №440 затверджено Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру.

Згідно з пунктом 1 Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, Реєстр неприбуткових установ та організацій (далі - Реєстр) є автоматизованою системою збору, накопичення та обробки даних про неприбуткові підприємства, установи та організації (далі - неприбуткова організація) відповідно до пункту 133.4 статті 133 ПК України.

Згідно з пунктом 8 Порядку за результатами розгляду реєстраційної заяви та документів, що додаються до неї, протягом 14 календарних днів з дня їх отримання контролюючим органом приймається рішення про:

включення, повторне включення, відмову у включенні (повторному включенні) неприбуткової організації до Реєстру;

виключення неприбуткової організації з Реєстру;

зміну ознаки неприбутковості.

Контролюючий орган відмовляє неприбутковій організації у включенні до Реєстру в разі: подання неприбутковою організацією неповного пакета документів, визначених пунктом 6 цього Порядку; невідповідності неприбуткової організації вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Кодексу.

Відповідне рішення за формою згідно з додатком 2 готується у двох примірниках, один з яких надається неприбутковій організації, а другий залишається в контролюючому органі.

Після отримання рішення про відмову у включенні до Реєстру неприбуткова організація може усунути недоліки та повторно подати документи до контролюючого органу відповідно до пункту 6 цього Порядку, не змінюючи при цьому положення установчих документів, до яких контролюючим органом не висловлено зауважень. Повторно надіслана реєстраційна заява розглядається в строки, зазначені в абзаці першому цього пункту.

У справі, що розглядається, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 ПК України прийнято рішення про виключення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Підставою для виключення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з Реєстру неприбуткових установ та організацій стали обставини відсутності окремого закону, який регулював би порядок здійснення реорганізації та ліквідації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається, однією з умов віднесення підприємств, установ та організацій до неприбуткових організацій є наявність в установчих документах вимог щодо передачі активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). 

Пунктом 9 статті 3 Закону України «При систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що реорганізація та ліквідація Фонду здійснюються на підставі окремого закону. Враховуючи відсутність зазначеного закону, неможливо підтвердити дотримання Фондом, у разі його припинення як юридичної особи, вимог пункту 133.4 статті 133 Кодексу.

У свою чергу, суди правильно вказали, що вимоги визначені в пункті 133.4 статті 133 ПК України повинні бути закріплені у відповідному нормативно-правовому акті, який регулює діяльність юридичної особи публічного права.

Конституцією України визначено виключне право суб`єктів законодавчої ініціативи на внесення до парламенту законопроектів.

При цьому, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноважень щодо звернення до суб`єктів законодавчої ініціативи з пропозицією щодо розробки законопроектів.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не може нести додаткову майнову відповідальність щодо сплати податку на прибуток в зв`язку з відсутністю відповідного закону який регулював би порядок здійснення реорганізації та ліквідації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, враховуючи, що у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є неприбутковою установою.

Доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують, а лише  зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить. 

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги податкового органу без задоволення. 

Керуючись статтями 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 у справі №826/17852/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
В.В. Хохуляк
І.Я. Олендер 
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду