ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 червня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 738/482/21
Головуючий у першій інстанції – Волошина Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/589/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області, ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Березнянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Менського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки, визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

                                      У С Т А Н О В И В:

Додатковим рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 11.01.2022 заяву представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Радченка О.О. про ухвалення додаткового рішення  у вищевказаній справі - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.
Заявник вважає, що фактично стягнуті витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн є неспівмірними з обсягом та складністю послуг, що могли бути надані відповідачу у даній справі, відповідачем не доведено справедливість та повноту понесених ним витрат на правничу допомогу, суд не надав оцінку характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів у справі та характеру судових засідань, в яких брав участь адвокат відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на недоведеність з боку позивача обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 повного розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з нього 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що дана справа поєднує майнові та немайнові вимоги, у справі проводилась земельно-технічна експертиза, здійснювався допит експерта, а сам розгляд справи відбувався в загальному позовному провадженні протягом 8 судових засідань, тобто справа є складною, час, витрачений адвокатом, і обсяг наданих ним послуг є значними, а тому загальний розмір сплачених адвокату коштів є повністю виправданим та документально підтвердженим.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що заява про стягнення судових витрат була подана відповідачем у встановлений процесуальним законом строк, ним надано належні та достатні докази на підтвердження понесених втрат на правничу допомогу.
Визначені представником відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн суд визнав завищеними та зменшив їх розмір до 25 000,00 гривень, урахувавши критерії співмірності, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, фінансового стану учасників справи, зокрема того, що ОСОБА_1 є інвалідом, при цьому враховував заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України», пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України», пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Судом у справі встановлено, що у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області, ОСОБА_2 , в якому просив:
1) визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області № 25/3650/14-19-сг від 29.05.2019 про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2 га, кадастровий номер 7423086300:11:000:00403, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Локнистенської сільської ради (на даний час – Березнянської селищної ради);
2) витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,0 га (кадастровий номер 7423086300:11:000:00403), що розташована на території Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області;
3) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2 га, кадастровий номер 7423086300:11:000:00403, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Локнистенської сільської ради (на даний час – Березнянської селищної ради).
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Радченко О.О. подав відзив на позовну заяву, в якому, крім іншого, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 усі документально підтверджені судові витрати по даній справі. У відзиві адвокат зазначив, що витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу на момент подачі відзиву на позовну заяву склали 15 000 грн та є співмірними із заявленими позивачем витратами на правничу допомогу. При визначенні суми витрат на професійну правничу допомогу ним було враховано складність справи, час, витрачений адвокатом, та рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.04.2021 № 99. Указав, що в ході розгляду справи можливі витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи, тощо, докази на підтвердження понесених ОСОБА_2 судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі (т. 1 а.с. 98-101).
Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 03.12.2021 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.
У судовому засіданні 03.12.2021 до закінчення судових дебатів адвокатом Радченком О.О. зроблено заяву про подання протягом п`яти днів документів про понесення судових витрат (т. 2 а.с. 165).
07.12.2021 (згідно поштового штампу), тобто протягом строку встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Радченко О.О. звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення у справі та здійснити розподіл понесених ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн (т. 2 а.с. 184-187).
Разом із вказаною заявою стороною відповідача надані відповідні документи.
Так, представництво у суді відповідача ОСОБА_2 адвокат Радченко О.О. здійснював згідно із ордером на надання правової допомоги серії СВ №1014203 від 25.05.2021, виданим на підставі договору про надання правової допомоги від 14.05.2021 (т. 1 а.с. 120-121, т. 2 а.с. 188-189).
За вказаним договором про надання правової допомоги адвокат зобов`язався надавати правову допомогу та представляти інтереси ОСОБА_2 (клієнт) у судах України всіх рівнів в обсязі та на умовах, визначених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього договору (п. 1.1 договору).
Відповідно до п. 1.2 договору правова допомога, що надається клієнту по даному договору:
- підготовка відзиву на позовну заяву, в т.ч. заяв та клопотань в рамках судової справи № 738/482/21, представництво інтересів клієнта в Менському районному суді Чернігівської області у справі №738/482/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки, визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Розділом 3 пункти 3.1 – 3.5 договору передбачені умови оплати праці адвоката та порядок розрахунків.
За виконання доручень за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду за виконані адвокатом дії по наданню правової допомоги). Гонорар не включає кошти, що сплачуються клієнтом адвокату на покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням цієї угоди відповідно до п. 3.3 договору (п. 3.1).
Розмір гонорару по даному договору становить 25 000 грн (п. 3.2).
Крім гонорару клієнт сплачує адвокату кошти на покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення.
До таких витрат відносяться:
- витрати за проведення оцінки вартості майна, що є предметом спору, витрати по сплаті судового збору та витрати за проведення судових експертиз;
- витрати на поштові відправлення (за розрахунковими документами);
- інші витрати за домовленістю сторін (п. 3.3).
Розрахунки за цим договором здійснюються готівкою (п. 3.4).
Розмір гонорару, визначений п. 3.2 цього договору, за взаємною домовленістю сторін може бути збільшений (п. 3.5).
Додатковою угодою № 01 від 20.08.2021 до договору про надання правової допомоги б/н від 14.05.2021 сторони визначили, що у зв`язку із значною кількістю вже проведених судових засідань по справі, збільшився загальний обсяг правової допомоги, яку адвокат планував надати в момент підписання договору про надання правової допомоги б/н від 14.05.2021, сторони дійшли до згоди змінити п. 3.2 договору, виклавши його у такій редакції:
«п. 3.2 Розмір гонорару по даному договору становить суму у розмірі 50 000 грн».
Всі інші умови вищезазначеного договору, не змінені цією угодою, залишаються чинними у попередній редакції і сторони підтверджують їх обов`язковість щодо себе.
На підтвердження оплати понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на правову допомогу надано квитанції до прибуткового касового ордеру № 29 від 14.05.2021, № 53 від 20.09.2021, № 48 від 20.08.2021, № 61 від 08.10.2021 та № 68 від 03.12.2021 про сплату ОСОБА_2 коштів за договором про надання правової допомоги б/н від 14.05.2021 у загальній сумі 50 000 грн (т. 2 а.с. 190-191).
Згідно з актом здачі-прийняття наданих послуг від 03.12.2021 відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 14.05.2021, складеним та підписаним адвокатом Радченком О.О. та Тимофєєвим Є.М. (т. 2 а.с. 192), правова допомога, що надавалася відповідно до укладеного договору включає в себе:
- ознайомлення з матеріалами справи – 1 год.;
- складання відзиву на позовну заяву – 5 год.;
- формування додатків до відзиву та позовну заяву та ксерокопія документів – 15 хв.;
- підготовка клопотання про зупинення провадження у справі – 30 хвилин;
- підготовка клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи – 1 год.;
- представництво інтересів у суді під час проведення підготовчого судового засідання (включаючи час прибуття до суду та очікування початку судового засідання), яке відбувалось 05.07.2021 – 1 год. 40 хв.;
- представництво інтересів у суді під час проведення підготовчого судового засідання (включаючи час прибуття до суду та очікування початку судового засідання), яке відбувалось 19.07.2021 – 2 год. 50 хв.;
- представництво інтересів у суді під час судового розгляду справи (включаючи час прибуття до суду та очікування початку судового засідання), яке відбувалось 30.07.2021 – 1 год. 40 хв.;
- представництво інтересів у суді під час судового розгляду справи (включаючи час прибуття до суду та очікування початку судового засідання), яке відбувалось 25.08.2021 – 4 год.;
- представництво інтересів у суді під час судового розгляду справи (включаючи час прибуття до суду та очікування початку судового засідання), яке відбувалось 21.09.2021 – 3 год. 50 хв.;
- представництво інтересів у суді під час судового розгляду справи (включаючи час прибуття до суду та очікування початку судового засідання), яке відбувалось 11.10.2021 – 1 год. 50 хв.;
- представництво інтересів у суді під час судового розгляду справи (включаючи час прибуття до суду та очікування початку судового засідання), яке відбувалось 02.12.2021 – 3 год. 30 хв..
Загальний час витрачений адвокатом на надання послуг за укладеним договором становить 27 год. 35 хв., а загальна вартість наданих послуг складає 50 000 гривень, які клієнт оплатив у повному обсязі.
22.12.2021 ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просив залишити без розгляду заяву представника ОСОБА_2 – ОСОБА_4 про стягнення  витрат в розмірі 50 000 грн як необґрунтовану та безпідставну, посилаючись на те, що витрати ОСОБА_2 на професійну правову допомогу на момент подачі відзиву на позовну заяву є необґрунтованими і неспівмірними; заявлена сума в рази не відповідає складності справи, витраченому часу адвокатом та ціні позову (середня нормативна грошова оцінка земельної ділянки сіножатей за 1 га в Чернігівській області згідно інтернетресурсів та сайту Держгеокадастру складає 8 000 грн, ріллі – 24 000 грн). Також просив врахувати положення ч.7 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З вищенаведеного вбачається, що попередній розрахунок суми судових витрат та заяви про їх відшкодування були зроблені та подані стороною відповідача у законодавчо встановлені спосіб та строки.
Аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував принципи та критерії співмірності та розумності судових витрат, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, а тому висновки суду щодо розподілу судових витрат є вірними по суті та відповідають встановленим обставинам справи і наданим на їх підтвердження доказам.
При цьому, районним судом були враховані заперечення позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, загальні засади цивільного судочинства та критерії такого відшкодування. Визначення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000 грн відповідає критерію реальності таких витрат.
Суд першої інстанції вірно вважав посилання позивача на ч.7 ст. 141 ЦПК України безпідставними, оскільки чинним законодавством, зокрема Законом України «Про судовий збір», передбачені пільги для осіб з інвалідністю 1 та 2 груп лише щодо сплати судового збору.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що фактично стягнуті витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн не відповідають обсягу та складності послуг, що могли бути надані відповідачу у даній справі, відповідачем не доведено справедливість та повному понесених ним витрат на правничу допомогу, суд не надав оцінку характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів у справі та характеру судових засідань, в яких приймав участь адвоката відповідача. Вказані доводи позивача не можуть бути безумовною підставою для відмови у компенсації іншій стороні понесених нею витрат на правничу допомогу та призведе до порушення передбачених законом прав останньої
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що загальний розмір сплачених адвокату коштів є повністю виправданим і підлягає відшкодуванню у розмірі 50 000 грн. Колегія суддів враховує, що обставини відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є предметом оцінки у кожному конкретному випадку, а сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо, не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не знайшли своїх підтверджень, додаткове рішення Менського районного суду Чернігівської області від 11.01.2022 відповідає вимогам процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а додаткового рішення - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Менського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                 О.І.Онищенко

                                                                                           Н.В.Шитченко