Ухвала
 
16 серпня 2022 року 
 
м. Київ
 
справа № 422/11960/12
провадження № 61-7698ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ» або Банк) звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що 26 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 17 126,00 дол. США, а відповідач зобов`язалася кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором.
Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 21 лютого 2012 року склав 13 191,86 дол. США.
У зв`язку з чим, позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 13 191,86 дол. США та судові витрати.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року задоволено позов ПАТ «ПУМБ». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26 серпня 2008 року № 6727172 у розмірі 13 191,86 дол. США, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 10 244,69 дол. США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 855,88 дол. США; пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 1 920,03 дол. США; штраф за несвоєчасне виконання зобов`язань, передбачених пунктом 4.3.3 кредитного договору - 171,26 дол. США. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року залишено без змін.
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2 481,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Отже, позивач визначає ціну позову на момент звернення до суду із таким позовом, яка є незмінною, крім випадків збільшення позовних вимог та зміни предмета позову, для розрахунку судових витрат, зокрема під час звернення до судів апеляційної та касаційної інстанцій.
Ціна позову, яка визначається в іноземній валюті, розраховується у національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання заяви.
З урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подання ОСОБА_1 касаційної скарги (станом на 07 серпня 2022 року 1 долар США дорівнював 36,56 грн) ціна позову еквівалентна 482 294,40 грн. 
Таким чином, ціна позову у цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн), а тому заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, відповідно до вимог ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню.
 
Доводи касаційної скарги про те, що зазначена справа має виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес, є необґрунтованими, оскільки вони нічим не підтверджені. Сама по собі вказівка на винятковість спору з огляду на його предмет, не свідчить про винятковість справи, яка становить значний суспільний інтерес та фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков   С. О. Погрібний   О. В. Ступак