УХВАЛА

02 червня 2022 року 
Київ
справа №280/6917/20
адміністративне провадження №К/990/12656/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року
у справі №280/6917/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, 
третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
24 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі №280/6917/20.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої   статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 04 жовтня 2021 року, повний текст виготовлено 05 жовтня 2021 року, відповідно, останнім днем для оскарження цього рішення було 04 листопада 2021 року.
Вперше з касаційною скаргою відповідач звернувся до Верховного Суду 03 листопада 2021 року, проте ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, яку отримано скаржником 04 січня 2022 року.
21 січня 2022 року скаржник повторно звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, проте ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року вдруге подану касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, яку отримано скаржником 21 лютого 2022 року.
30 березня 2022 року скаржник втрете звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою та, відповідно, ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2022 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, яку отримано скаржником 02 травня 2022 року.
18 травня 2022 року відповідач в четвертий раз оскаржив рішення судів попередніх інстанцій до Верховного суду..
У касаційній скарзі відповідач порушує питання поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що вперше касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції було подано вчасно, проте, на думку скаржника, чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку на можливість поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у разі звернення учасника справи до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення на підставі  частини другої статті 329 КАС України.
З огляду на викладене та з урахуванням дати ухвалення судом касаційної інстанції ухвали про повернення касаційної скарги вперше, скаржник вважає, що строк було пропущено з незалежних від нього причин. 
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Згідно   статті 121 КАС України   суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Статтею 44 КАС України   передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Водночас, наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на подання касаційної скарги вдруге та в наступні рази, а також належним підтвердженням поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Верховний Суд наголошує, що повернення первинної касаційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду касаційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Також Суд наголошує, що недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги, у зв`язку з чим вперше, вдруге та втретє подані касаційні скарги ухвалами Верховного Суду від 29 грудня 2021 року, 14 лютого 2022 року та від 19 квітня 2022 року були повернуті, за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну та не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.
Враховуючи обставини справи, матеріалами касаційної скарги не підтверджено поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 29 грудня 2021 року про повернення вперше поданої касаційної скарги (04 січня 2022 року) до повторного звернення з касаційною скаргою (21 січня 2022 року), з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2022 року про повернення повторно поданої касаційної скарги (21 лютого 2022 року) до подання касаційної скарги втрете (30 березня 2022 року), та з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 19 квітня 2022 року про повернення втрете поданої касаційної скарги (02 травня 2022 року) до подання касаційної скарги учетверте (18 травня 2022 року).
З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Відповідно до частини третьої   статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику можливості повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями   169,   329,   330,332 КАС України,-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізький області у задоволенні клопотання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
2. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі №280/6917/20 -   залишити без руху.
3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
4.  Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду