Дата документу 12.05.2022 Справа № 334/5927/21

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 334/5927/21	Головуючий у 1-й інстанції Ісаков Д.О.	
Пр. № 22-ц/807/781/22	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2022 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 2379,00 грн. щомісячно, з часу звернення до суду з позовом. 
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що з 07.09.2019 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб сторін не розірваний, однак шлюбні відносити припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, окрім державної допомоги по догляду за дитиною інших доходів не має. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини до досягнення їх сумісною донькою 3-х річного віку не надає. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ісакова Д.О. (а.с. 15).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 16) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року (а.с. 51-52) позов ОСОБА_3 у цій справі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2379,00 грн., з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.08.2021 року і до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х річного віку.
Рішення допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 59-60) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 800,00 грн. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 64).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі відкрито 17 січня 2022 року (а.с. 68), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 69).
Позивач ОСОБА_3 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом взагалі.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Однак, у період з 18 лютого 2022 року по 10 травня 2022 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустках.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1).…змінити рішення (п.2). 
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).
В силу вимог ст. 58 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.  
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача ОСОБА_3 у повному обсязі у цій справі, правильно керувався ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 128, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 77, 80 84 СК України та правильно виходив із того, що позивач ОСОБА_3 , як мати дитини  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), має право на стягнення з відповідача ОСОБА_1 , як та батька цієї дитини, аліментів на своє утримання до досягнення дитиною 3-х років, в твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з 11.08.2021 року, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на її утримання, як матері цієї дитини (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).
Проте, суд першої інстанції допустився помилки у визначенні розміру цих аліментів на утримання позивача з відповідача у цій справі, останні підлягають зменшенню до 822,00 грн.
Оскільки, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що в силу вимог ст. 84 ч. 4 СК України право на утримання …дружина, з якою проживає дитина,має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Апеляційним судом у цій справі встановлено, що:
- у суді першої інстанції відповідач ОСОБА_1 лише частково визнав позовні вимоги позивача у цій справі (відзив а.с. 26) та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від заробітної плати щомісячно (розрахунок: 4930,30 грн./6=822,00 грн.), оскільки, відповідач ОСОБА_1 зазначав, що він офіційно працевлаштований у ТОВ « СТК Авангард» на посаді менеджера, а його офіційна заробітна плата складає лише 4930,30 грн. (довідка від 07.09.2021 року, а.с. 27,); 
- крім того, станом на час ухвалення судом першої інстанції у цій справі оскаржуємого рішення - з 11.08.2021 року на користь позивача з відповідача вже стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4  у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідно до судового наказу від 13.08.2021 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі ЄУН 334/5926/21 (витяг а.с. 84);
- а тому визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 з відповідача на користь позивача у цій справі 2379,00 грн. (як просила позивач та як визначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні) буде порушувати права відповідача, який не має матеріальної можливості сплачувати такий розмір аліментів (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), та це не буде сприяти меті цих аліментів, а лише буде сприяти нарощуванню заборгованості по цих виплатах відповідача перед позивачем.
За таких обставин, належним, достатнім та справедливим розміром аліментів з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 у цій справі з урахуванням усіх вищезазначених встановлених судом фактичних обставин цієї справи, та те, що ці аліменти стягуються з відповідача у цій справі на користь позивача не одноразово, а щомісяця (з дати подачі позову позивачем у цій справі і до досягнення дитиною трирічного віку), є «822,00 грн.», який буде відповідати забезпеченню якнайкращих інтересів матері дитини і не буде порушувати прав відповідача.
В іншій частині доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  (щодо скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення у цій справі) не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі.
При цьому, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України у цій справі відсутні, сторонами (та зокрема стороною позивача в обґрунтування саме визначеного нею розміру аліментів) апеляційному суду не надані.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року у цій справі слід змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на її утримання до «822,00 грн.».; в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Судовий збір у сумі 908,00 грн., стягнутий судом першої інстанції з відповідача на користь держави у цій справі рішенням, є мінімальним, а тому не може бути зменшений апеляційним судом в разі задоволення апеляційної скарги відповідача у цій справі лише частково при вищевикладених обставинах.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч.1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію у цій справі судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн. (а.с. 58, розрахунок: 150% від судового збору у суді першої інстанції 908,00 грн.), який у свою чергу також є мінімальним.
Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що останні не позбавлені права у подальшому у позасудовому чи судовому порядку окремо від цієї справи вирішувати питання про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, в разі відпадіння обставин, які були підставою для його визначення та стягнення за рішеннями суду у цій справі тощо.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року у цій справі змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на її утримання до «822,00 грн.». 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 12.05.2022 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.